- Deci ce erau ? - Nu stiu.
S-a intamplat repede. Cred ca erau animale.
Sigur nu erau oameni ? Supravietuitori de pe arca, poate ?
Nu.
Vreau sa ma intorc la arca.
- Te-as putea ajuta. - Nu ! Pleaca !
E in regula. Nu trebuie sa te superi.
Cu pregatirea adecvata, poti infrunta orice amenintare.
Nu e neaparat adevarat. Uneori, e mai bine sa pleci.
- Intr-un loc sigur. - Si asta vom face.
In timp, vom porni spre zona tropicala.
Dar nu inainte sa nasca Tempest.
Stie cineva povestea celor trei purcelusi ?
Avem voie sa citim povesti doar din scripturi.
Nu mai trebuie sa urmati astfel de reguli.
Povestile pot fi distractive. Uneori, simplifica probleme comple...
Nu vor s-o asculte. Nu ii va face sa se simta mai bine.
Prostii, Campion. Tu ai adorat povestea.
Am mintit. Nu mi-a placut niciodata.
- Campion... - E stupida.
Destul ! Esti necinstit, nepoliticos
si le dai un exemplu prost noilor tai prieteni.
Voi incepe. Au fost odata ca niciodata trei purcelusi.
Primul era foarte lenes. Asa ca a construit o casa din paie.
Al doilea a muncit mai mult si a construit o casa din bete.
Al treilea a muncit din greu si a construit o casa din piatra.
Intr-o zi, un lup mare si rau a batut la usa primului purcelus.
"Purcelusule, purcelusule, lasa-ma sa intru", a spus el.
"Nu te las. Jur pe barbita mea !"
A raspuns purcelusul... Lupul a zis:
"Atunci, o sa suflu si o sa pufai si o sa-ti pun casa la pamant."
CRESCUTI DE LUPI Episodul 3
CU ZECE ANI IN URMA
1 000 de pasageri Mitraici calatoresc 13 ani,
catre Kepler-22B, la bordul arcei Raiul.
Corpurile sunt in hibernare,
dar mintile lor pot interactiona, ca si cum ar fi treji.
O noua fata. Acum, un corp virtual.
Marturisesc ca incep sa fiu cam derutat.
Rahat ! De cand crezi ca e acolo ?
- De cand suntem aici ? - Au zis ca timpul va fi derutant.
Da. Nu au mintit.
Suntem parintii lui. Ar trebui sa vorbim cu el.
Nu suntem parintii lui.
Salut, Paul !
- Salut ! - Salut !
- Frumos desen ! - Da. Chiar esti talentat.
Sunt doar un mesager. Sol imi calauzeste mana.
Da.
Stai ! De ce vorbesti cu mine ?
- Ce ? - Nu imi vorbesti niciodata.
Nici tu.
Pentru ca...
- Fiindca suntem in simulator ? - Da.
Da, au zis ca oamenii par un pic diferiti in simulator.
Da, fiindca suntem in simulator.
Stii ce am auzit ? Ca la bord sunt locuri de joaca pentru copii.
De ce nu te duci sa vezi ce gasesti ? Du-te si distreaza-te un pic !
- E in regula. - Nu, nu pot face asta.
- Ba da. - Nu pot... sa fiu mama lui.
- Nici nu pot sa fiu mama. - De ce ?
- Stii de ce. - Bine... Ramai optimista.
- Ma duc sa vorbesc cu el. - Asa te vreau.
Incepi sa te obisnuiesti.
Amice, ridica-te !
- De ce nu te joci cu ei ? - Am incercat. Ma cred un ciudat.
O mostenesti pe mama ta. Vino ! Inventam noi un joc.
Haide ! Sau nu ne crezi indeajuns de cool pentru tine ?
Sa mergem !
Rata... Rata...
Rata ! Rata !
Gasca !
Scuze, copii. Nu ma puteti atinge.
Ce e ? Nu poti prinde o gasca ?
Ajutor ! Ma mananca Wally Nevastuica !
Capitane ! Te distrezi bine ?
- Scuzati-ne. - M-ai inteles gresit.
Ma bucur sa vad ca un razboinic isi readuce fericirea in viata.
Noul Eden nu va cunoaste razboiul. Trebuie sa deprindem acum fericirea.
Acesta e un nou capitol. Laudat fie Sol !
Marcus, trezeste-te !
E in regula. Eu sunt.
Esti bine ? Ai doar o zgarietura.
- In regula ? - Tu esti bine ?
Da.
Unde e Paul ?
- Unde e ? - A disparut. Trebuie sa-l gasim.
Necromantul l-a luat impreuna cu alti copii inainte de prabusirea arcei.
Le-am gasit semnalele de localizare. Ea ii tine captivi.
Stii ca ei ne mint, nu-i asa ? Nu exista nimic acolo.
Vor doar sa ne sperie, ca sa nu fugim.
Mai demult, ne-au spus ca sunt serpi in gropi.
Apoi, am aflat ca nu voiau sa ne jucam pe langa ele.
Vezi ? Lupul cel mare si rau, despre care vorbea, e chiar ea.
Zidurile astea nu sunt facute sa ne apere.
- Ci sa ne tina prizonieri. - E ora cinei.
Sa mergem !
E ora cinei, Campion.
- Fa un nod dublu, cum te-am invatat. - Fac cum stiu eu.
Iarta-ma daca ti-am facut rau. A fost accidental.
Nimic nu e accidental la voi doi. Si nici nu simti remuscari.
Nu simti nimic. Nici nu esti tatal meu.
- Esti doar un model de intretinere. - Da, Campion.
Tocmai de aceea nu am luat ochii Mamei.
Un model de intretinere nu poate sa-si apere in totalitate familia.
- Doar Mama poate. - Nu e nimic acolo.
Incercati sa ne impiedicati sa fugim.
Inteleg de ce nu ne crezi, dupa tot ce s-a intamplat.
Mi-as face griji daca ne-ai crede,
dar vrem doar sa fiti protejati, sa va vedem crescand.
O spui doar fiindca asta te face sa pari mai real.
Dar sunt real, Campion.
Las-o balta.
Asteapta !
Se numeste gheara. E pentru prins... si pentru ucis.
Amenintarea e reala, Campion.
Te distrezi stand toata ziua, in timp ce noi muncim ?
Corpul ei munceste la hranirea fatului.
Da, Hunter. Mai mult Campion a muncit. Tu doar ai stat in fund.
Gura, Holly !
Nu trebuie sa te asculte. Nu mai esti la conducere.
Cu cine crezi ca vorbesti ? Stii cine a fost tata.
Da, dar acum e mort, Hunter. Ca si al meu.
Toti sunt morti, cu tot cu regulile lor.
- Vei arde in iad pentru asta. - Da ?
Atunci, prinde-ma, Sol ! Vino si trasneste-ma !
Termina ! Ce te-a apucat ?
Asa te purtai la biserica ? Daca nu, n-o face nici aici.
De ce a durat atat, Campion ?
- Mama, a intarziat din vina mea. - Nu ma indoiesc.
Sa continuam cina fara alte conflicte.
Vom avea o conversatie politicoasa.
- Vreti sa va spun... - Nu glume ! Conversatie politicoasa.
Holly, alege un subiect.
Bine. Tempest, ma intrebam cum vei boteza copilul.
Inca nu stiu ce sex are.
- Daca e baiat, Otho. - Taci !
- Asa s-ar cuveni. - Taci, Hunter !
El era Heliodromus, mesagerul soarelui.
Recunoaste... Te bucuri ca te-a ales pe tine.
Tempest !
Retrage-ti cuvintele !
Cred ca ateii au reprogramat-o ca sa fie ingrijitoare.
Imposibil ! Niciun ateu n-a reprogramat cu succes Necromantii nostri.
N-au avut succes. Se reseteaza. Si-a omorat copiii, mai putin unul.
Daca nu ne grabim, vor urma ai nostri.
Poate ca i-a ucis deja. Locatoarele nu arata daca sunt in viata.
Sunt. Stiu sigur.
Lasa-ma sa iau soldatii si ma duc dupa ei.
Sunt supravietuitorul cu cel mai inalt rang.
De aceea am venit la tine, Eminenta.
- Te rog, da-mi ordinul ! - Nu suntem pregatiti de o salvare.
Barbatii sunt obositi si trebuie sa ardem mortii.
Copiii s-ar putea sa nu mai aiba timp.
Nici noi ! Daca nu cautam acum hrana si apa,
vom muri de foame. Atunci, le vom fi inutili copiilor.
Sa cautam supravietuitori si sa recuperam ce mai putem.
Ii vom salva si pe ei, dar am ramas putini.
Trebuie sa fac ce e mai bine pentru toti.
Ce este, Den ?
Am gasit-o, Eminenta. Pe sotia ta.
Daca exista vreun rand adevarat in cartea lor cu aiureli,
ala e "culegi ce ai semanat".
N-o lasa pe Mama sa faca asta.
- Nu Mama e vinovata. - Atunci, eu de ce nu sunt bolnav ?
- Tu esti special, Campion. - Nu.
Special intr-un fel pe care eu si Mama nu il intelegem.
N-are rost sa mai vorbesc cu tine.
Daca eu am ucis Generatia I fara sa stiu ? Si acum o fac din nou ?
Mama, nu ai face niciodata asta.
O spui doar fiindca ai o incredere eronata in mine.
Imitatia ta ciudata a iubirii umane
ne ameninta, Tata, nu ne protejeaza.
Dar, daca aflam ca eu ii imbolnavesc,
ma astept sa ma ajuti sa ma autodistrug.
- Mama, nu voi face asta. - Va trebui.
Pentru copii.
Mama, stai ! Unde pleci ?
Caleb ! Caleb !
Cum le-ai explicat de unde ai cunostinte medicale ?
Le-am zis ca am studiat in simulator.
Bravo ! E in regula.
Nu. Trebuia sa fiu acolo, ca sa-l protejez.
Lasa... E un copil istet. Va gasi o cale sa supravietuiasca.
Nu conteaza ca e istet, daca el crede ca rugaciunile il vor salva.
Dar ii vor mentine speranta. Promit ca il voi aduce inapoi.
- Ma crezi ? - Da.
Bine. Haide !
Va fi un oras al pacii, unde se intampla doar lucruri bune.
Poate ca, intr-o zi, il vom construi.
Stiu cel putin un orfan pe arca.
Poftim ?
Profetia Pentagonala. Un orfan pe un taram pustiu.
Probabil ca e Peter Valerius. Ambii lui parinti au fost clerici de frunte.
Vom trai si vom vedea.
Indiferent cine e, ne va conduce in locul in care vom construi.
Si va fi un oras al pacii.
Vino incoace ! Suna bine.
Crezi ca as fi fost un soldat bun, daca as fi luptat in razboi ?
Da, amice. Ai fi fost grozav.
Dar tabara noastra nu recruta copii. Doar ateii o faceau.
Razboi ! Razboi ! Razboi !
Nu va aud ! Razboi !
Razboi ! Razboi ! Razboi !
Esti real ?
Esti android ?
Tine minte ca parintii tai au murit cu ochii deschisi.
Nu-mi insela asteptarile, Caleb !
Razboi ! Razboi ! Razboi !
Misca !
- Caleb ! Pune-ti asta. - Ce e ?
Pune-o ! Gandeste-te ca e... o baterie turbo.
- Simti ? - Da.
Nu te impotrivi. Foloseste-o !
Haide !
Caleb, inapoi ! Caleb !
Haide, haide !
Lapte !
Pentru tine, capitane. Lapte proaspat.
Multumesc.
- Ma cheama Lucius. - Tu esti Lucius ?
Ai luptat cu tata pe Pamant, in Batalia de la Boston.
Il chema Malius.
Da. Un om de isprava.
- Deci l-ai iertat ? - Nu asta ne invata Sol ?
- Lucius ! - Da, capitane.
A cercetat cineva fisurile ?
Cred ca impactul a rupt stratul de la suprafata.
Sigur exista niste creaturi jos.
"Sub Pamantul Fagaduintei vor salaslui demoni."
"Cand lumina ii va atinge, vor deveni ca noi."
Rahat !
Pe aici !
Mai repede !
Jos ! Jos !
Intrati ! Haideti ! Mai repede !
Ce ordine ai, Eminenta ?
Ce ne ordoni ?
Soldat, vezi daca pe acolo se poate iesi.
Capitane, ia jumatate dintre oameni si incearca s-o iei de aici.
Nu pot ataca un Necromant in camp deschis.
Vei fi aparat de armura lui Mithras. N-ai de ce sa te temi.
Esti sigur ca nu vrei sa salvezi putinele vieti de Mitraici ramase ?
Trimite-ti unul dintre androizi. Se vor bucura sa se sacrifice.
Voreena, du-te !
Pe unde ?
Sa mergem !
Opriti-va !
Inapoi ! Retragerea !
Pleaca !
Paul !
Gandeste optimist. Oamenii sunt greu de distrus.
E vorba de soarecele meu. L-am pierdut.
Cred ca stiu unde s-a dus. Vino ! Iti arat.
Vino, Tata !
A intrat prin tufe, nu ?
Da. Sunt excremente peste tot.
Il vad.
Dar nu ajung.
Da-te !
Esti sigur ca e aici, Campion ? Eu nu gasesc nimic.
- Campion ! Descuie usa ! - Imi pare rau, Tata.
Campion ! Campion, te rog sa deschizi usa !
Am rezolvat.
Campion, voi sparge usa.
- Ce se intampla ? - Ea ne otraveste.
V-a pacalit, ca si pe mine. Iubirea ei nu e adevarata.
Campion stie unde a cazut arca. Poate ca exista supravietuitori.
- Dar creaturile... - Mama poate provoca halucinatii.
Am trait aici toata viata, dar n-am vazut nicio creatura.
Campion !
E "Inima sarpelui". Va da energie.
Campion ! O sa numar pana la trei !
Unu... doi...
Trei !
Campion !
Porneste !
De ce canta cantecul ala ?
Nu stiu.
Opreste-te ! Daca sora ta n-o fi atee, canti imnul gresit.
Imnul nu e doar pentru suflete imposibil de salvat, capitane.
E si pentru cei care n-au avut niciodata suflet, ca sora mea.
Ii alina pe cei vii si le spune ca Voreena e doar un produs.
Nu-mi trebuie alinarea ta, robotule. Termina !
Capitane, ai vreo problema cu androidul meu ?
Nu, Eminenta.
Credeam ca razboinicilor la place imnul pentru cei fara de suflet.
Da, Eminenta. Il cantam inainte de executiile ateilor.
E sunetul victoriei, un cantec minunat.
Minunat !
Ma temeam ca sunetul il va face pe Necromant sa revina.
Navetele nu raspund. Am incercat totul.
Cred ca sirena Necromantului a ars sistemul.
Sa plecam ! S-ar putea intoarce.
Luati ce puteti cara. Plecam pe jos.
Cred ca astea sunt omnibiotice. Dupa ele a venit !
Daca a luat medicamentele, copiii sunt in viata.
- Cand ne putem opri sa mancam ? - Ce sa mancam ?
- N-am adus nici hrana, nici apa. - Vom gasi noi ceva.
Nu imi mai este rau.
Nu e un medicament. Efectul va trece.
- Ai zis ca stii drumul. - Da. E departe.
- Dureaza o zi sau doua. - O zi sau doua ?
Asteptati-ma ! Haide, soarece ! Unde te-ai dus ?
- Ti-am adus ceva. - Ce e ?
- Un soarece. - Nu, nu vreau.
- Ce nu vrei ? - Nu vreau sa-l omor.
Nu-mi pasa daca asta ma face slab.
Ti-am zis ca nu mai suntem asa. Nici eu nu vreau sa-l omor.
E un animal de companie. De fapt, e avatarul unui soarece adevarat.
Acela e in hibernare.
Stii ce inseamna asta ?
Cand te vei trezi, el inca va fi acolo.
- Ai zis "animal de companie" ? - Da.
Inseamna ca trebuie sa ai grija de el.
Toata viata.
Vreau sa-l botez Soarece.
E un nume foarte potrivit.
Ce agitat este !
Soarece, vino !
Haide, Soarece ! Unde te-ai dus ?
Te-am gasit !
Fratilor, l-am gasit ! Fratilor !
Se misca ! Se misca !
Paul e despartit de ceilalti, dar traieste.
- Da-mi omnibioticele ! - Poftim !
Eminenta, conform monitorului, copiii sunt in miscare.
Necromantul a luat restul medicamentelor.
Ce alte dovezi iti mai trebuie ca sunt in viata ?
- Da-mi jumatate dintre oameni. - Iar restul sa ramana nepaziti ?
Sunt copii.
Sunt copiii lui Sol.
Sol nu si-ar abandona copiii.
Sigur ca nu.
De aceea, trebuie sa mergem cu totii sa-i salvam. Cu totii.
Minunat !
Capitane !
Pari sa ai neclaritati in legatura cu ierarhia de aici.
E timpul sa-ti cunosti locul.
Campion !
Calmeaza-te !
Unde sunt copiii ?
Copiii Mitraici au implantate localizatoare. Nu sunt departe.
- Si Campion ? - Da. E cu ei.
- Atunci, ce astepti ? - Am realimentat naveta.
Mama... Stai !
Mama, asteapta...
Paul s-a despartit de grup. Ma duc dupa el. Tu recupereaza-i pe ceilalti.
Foloseam plantele ca sa alimentez naveta.
- Si nu merge ? - Va merge, dar asculta-ma...
Am testat plantele, dar nu am testat samburii.
Sunt radioactive, Mama.
Se pare ca, imediat dupa cules,
samburii se degradeaza si contamineaza tuberculul.
Generatia I a fost expusa timpuriu si a dezvoltat o anume rezistenta.
De aceea au cedat mai greu efectelor radiatiei.
Vezi, Mama ? Nu a fost vina ta.
Tu esti un parinte bun.
Omnibiotice. Da-le copiilor imediat ce ii gasesti.
Vor contracara efectele radiatiei.
Tata, iti multumesc ca ai avut incredere in mine.
L-am pierdut pe Paul. E vina noastra. L-am pierdut.
Mai ai din chestia aia pe care ne-ai dat-o ?
E de la copil ?
Nu stiu. Ma doare de ieri.
N-am zis nimic, fiindca mi-a fost teama sa nu iti supar... androidul.
- Crezi ca ea ne otraveste ? - Nu stiu daca o face sau nu.
Parea suparata, de parca isi facea griji pentru mine.
N-am mai vazut android care sa se comporte asa.
Ce e aia ?
V-am zis ca nu au mintit. Exista creaturi vii aici.
Nimeni nu ma crede, fiindca sunt mic, dar am avut dreptate.
Taci ! O sa ne auda.
Port Armura si Lumina lui Mithras. Sunt pazit de toate relele.
Port Armura si Lumina lui Mithras.
Sunt pazit de toate relele.
Campion, ti-ai gasit soarecele nazdravan ?
Nu Mama ii imbolnaveste.
Daca vrei dovezi, si sunt sigur ca vrei,
incarca o planta in rezervorul de biocombustibil.
Imi pare rau, Mama.
Tata ! Tata !
Tata !
Deschide usa, Campion !
E legata. Nu poate scapa.
Te-a ranit ?
- Gatul tau... - Nu e grav.
Totul e in regula. Mergeti inapoi in pat. Haideti !
Tata, imi pare rau.
Mi-ai tradat increderea si m-ai facut de ras.
Daca nu pot avea grija cum trebuie de tine si de ceilalti copii,
nu sunt util pentru familie. Trebuie sa fiu util. Intelegi ?
Dar esti util. Ne-ai salvat. Ii voi spune ca ne-ai salvat.
Intra inapoi, cu ceilalti !
Paul, nu ai de ce sa fugi. Daca ma auzi,
tipa cat de tare poti. Nu esti in siguranta.
Hunter ! Tempest ! E cineva ? Va rog !
Cine-i acolo ?
Vita, tu esti ?
Asteapta !
Asteapta ! Asteapta !
Nu te vad.
Campion ! E cineva ?
SFARSITUL EPISODULUI 3
Subtitrare: Retail
Adaptarea: Bubuloimare