WWW.PODNAPISI.NET
Boston, 2145.
Dole! Dole!
Meri!
Dolazi ovamo!
Vizir!
Kreni! -Kreni!
Upomoć. Gorim. Izvinite.
Ruka mi gori.
Hvala vam mnogo. Možete li me spustiti odavde?
Nosimo oklop Mitre i Svetlosti! Zaštićeni smo od sveg zla!
Možete li da mi pomognete? Izvinjavam se.
Hvala.
Klasa A, medicinski.
Izgleda da je pregledao oficire i porodice mitraista.
Zašto? -Izabrani su da pođu arkom.
Sve njihove informacije su ovde.
Znaju li da izvode plastične operacije?
Jasno. Znam da se staram i o ratnim povredama... -Zaveži.
Građeni smo otprilike kao oni. Dobićemo njihove propusnice.
Ako se ne ukrcamo u arku, mrtvi smo. Kao i sve ostalo na Zemlji.
Ovaj android jedva radi. -Još imam 70% sposobnosti.
Ja ću prvi. Dobro?
Dobro.
Idi i nađi nam nešto za jelo.
Ovo će boleti. -Ne previše.
Od ovoga ćete se možda osećati bolje. Morfijum.
Vrlo se dobro držite.
Ovo će malo više boleti.
Počinjem.
Jebote!
Primiće se za dva dana. Ne perite vodom i sapunom.
Ovo će biti trajno.
Ubiću te...
Nije nimalo bolelo.
Sad ste vi na redu.
U redu je. -Malo unazad, molim.
U redu je.
Samo moraš da dišeš. Samo diši.
Uz tebe sam. -Dobri kralj Vaclav gleda gozbu za Stevanjdan
Kada sneg sve pokriva, dubok, svež i ravan.
Te je noći mesec sijao...
Zašto dozvoljava da patimo? -Proverava nas.
Možeš li malo više da se potrudiš?
Šta je? -Moraćeš da budeš uverljivija.
Proverava nas. -Dogurali smo ovako daleko.
Možeš li da se udubiš?
Proverava nas. -Nije bilo tako teško, zar ne?
Meri?
Alberte, gde je ona?
Meri?
Odvratno mi je.
Meni se sviđa.
Kejlebe... -Markus.
A ti si odsad Su. -Ne, ne...
Prebrodićemo ovo.
Nosimo oklop Mitre i Svetlosti.
Zaštićeni smo od sveg zla.
Mora da je ovo.
Pokažite se!
Nosimo oklop Mitre i Svetlosti!
Zaštićeni smo...
Šta je?
Imaju dete. Piše da će nam ga vratiti prilikom ukrcavanja.
Digitalne propusnice 34, 35, 36.
Imamo sina.
Sole, vodi nas svojim sjajem i svojom slavom,
ti, svevideća i nepobediva svetlosti.
Neka tama nikada ne dođe.
Bože zalaska Sunca, ti koji se besmrtan spuštaš, blagoslovi me.
Bože zalaska Sunca, nisko na zapadnom okeanu,
ti, koji se besmrtan spuštaš da bi se opet besmrtan podigao.
Mislim da je ono on.
Zdravo, Pole. -Zdravo, sine.
Zdravo, oče, majko.
Kapetane Drususe. Dobro smo brinuli o njemu.
Hvala.
Molimo vas da pripremite propusnice za pregled.
Nazad u red. Zdravo, Pole. -Zdravo.
Dobro došli, braćo i sestre.
Molićemo se. Bogoslužićemo.
Iskupićemo se za grehe koje smo počinili na Zemlji.
A kada stignemo do Obećane zemlje,
Sol će nas nagraditi. -Sole, izbavi nas iz razorenog sveta.
Jesi li dobro? -Bojim se. -U redu je. -Ne izgleda tako. -Biće dobro.
VUČJE VASPITANJE
Kepler-22b, sadašnjost
Nelagodnost koju osećaš normalna je. Ugradila sam ti nov procesor.
Sada moraš ostati miran ili ćeš poništiti sav moj naporan rad.
Ako si želela da ostanem miran, zašto si me uključila?
Tvoje oči. -Da li dobro izgledaju?
Šta...
Svoje oči sam morala da izvadim radi dobrobiti dece.
Dece? -Da. Kempion, a sad i petoro novih.
Došli su arkom koja se zove "Raj".
Ne brini, Oče. Ovog puta ćemo uspeti.
Sada je mnogo bolje.
Pretili su da će odvesti Kempiona?
Ne želim više o tome, Oče. Čeka nas mnogo posla.
Dece koju treba odgajati.
Možeš, Oče. -Šta mogu, Majko?
Možeš da se našališ ako želiš.
Možda kasnije.
Osećam da zuriš u mene. Prestani, molim te.
Nisam izgubila kontrolu.
Samo sam iskoristila deo sebe za koji nisam znala da postoji.
Moji postupci su služili našem glavnom cilju.
Ne treba da brineš. Ne mogu postati oružje bez svojih očiju.
Uništila si ih? -Nisam. Možda nam opet zatrebaju.
Dakle, namerno si me uništila. Nisi bila izgubila kontrolu.
Ti si izgubio kontrolu, kad si pokušao da deluješ protiv misije.
A mitraisti su bili opasni i užasni
kao što nas je tvorac programirao da verujemo.
Pokušali su da me ubiju pred Kempionom, Oče.
Dobro došli.
Oče!
Pođi sa mnom.
Majka je rekla da si prestao da radiš i da te je bacila u jamu.
Ne, borili smo se. Isključila me.
Oče, pobila je sve u toj arki.
Jedan od vojnika je rekao da...
Da je ona nekromanka. -Ne treba više da se plašiš. Razoružala se.
Šališ se, Oče? Moramo nešto preduzeti dok se opet nije...
Šta nameravaš s njima?
Koliko si puta rekao da želiš da smo opet porodica?
Sada jesmo.
Sigurno se pitaš kako ćeš se uklopiti. Samo budi svoj...
Prestani da se ponašaš kao da se ono nije dogodilo!
U redu je, Sol će nas čuvati. -Neće.
Hajde, moli se sa mnom. Nosimo oklop... -Zaveži!
Sol pomaže onima koji sami sebi pomognu.
Možda uspemo da se iskrademo. -A zatim? Ne znamo ništa o planeti.
Zaveži ako te ništa ne pitam. -Ne bi trebalo da se svađamo.
Nećemo preživeti ako se budemo svađali.
Donela sam hranu. Sigurno ste veoma gladni.
Dođite za sto.
Vita, Holi, Tempest,
Pol, Hanter i Kempion.
Pazite, vruće je. -Nemoj, Vita!
Otac i ja ćemo se brinuti za vas.
Ali religija nije dozvoljena, mitraistička ili bilo kakva,
pa ćete pre jela morati da mi date svoje priveske.
To su tegovi koje više ne morate nositi. Hvala.
Najvažnije je da ne pokušavate da odete iz naselja.
Radoznali ste, ali ako odete sami,
umrećete od gladi, ako se pre toga ne smrznete.
Kad se aklimatizujete,
preselićemo se u tropsku zonu gde je život lakši.
Moći ćete da se koncentrišete na gradnju
nove, miroljubive, ateističke civilizacije.
Hajde, jedite.
Nije otrovno.
Kempion.
Spirija.
Često pregledam svoja sećanja na decu.
Sada treba da stvaramo nova sećanja.
Pitao sam se jesi li dobro obezbedila svoje druge oči?
Želim da možemo da verujemo jedno drugom,
ali nadam se da ćeš poštovati šta je moje.
Naravno.
Ne krijem ih od tebe. -Drago mi je što to čujem.
Želim da naš odnos bude kao što je bio.
I ja to želim, Majko. I ja.
Pomoći će nam da budemo bezbedni.
Onda? Da li je uništila svoje oči?
Ako nije, uzmimo ih i bacimo u neku od jama, za svaki slučaj.
Pobrinuću se za to. -Jesi li siguran?
Izvini. Ne želim stalno da ispitujem.
Ne oklevaj da me ispituješ.
Ali moraš prihvatiti odgovore
i verovati da ću uvek činiti najbolje za tebe. -Verujem.
Pomozi deci da se malo manje plaše.
Misliš da ću im se svideti?
Naravno da hoćeš.
Čovek si. Baš kao oni.
Uzmite ovo. Grejaće vas dok spavate.
Nisam video decu veliku kao ti.
Majka će vam napraviti posebnu odeću.
Samo za vas.
Malo je kruta dok je nova, ali omekša se nošenjem.
Sjajno. Hvala. -Nema na čemu.
Šta se dogodilo Gabinu?
Kako znaš to ime?
Gabin se razboleo. -I ostali?
Da.
To se zove miš, zar ne? -Da, rođen je na Zemlji.
I vi ste rođeni na Zemlji? -Stariji smo 13 godina nego što izgledamo.
Bili smo u hibernaciji.
Tako je mali. Mi nemamo nikakve životinje na 22b.
Daj mu ga da ga drži. -Hantere, nemoj.
Želiš da ga zadržiš?
Ne. Ne mogu. Tvoj je.
U redu je.
Dajem ti ga.
Siguran si? -Jesam.
Tvoji prijatelji se nisu razboleli. Ona ih je ubila.
Ona je nekromanka, mašina za masovno istrebljenje.
Verovatno je to učinila nesvesno.
Ako misliš da će nas on zaštititi, zaboravi.
Nekromani takve jedu za doručak.
Androide su napravili da rade prljave poslove,
tako da mi ostanemo čisti.
Da imaju osećanja, bili bi beskorisni.
Jesi li video kako izgledaju kad ne znaju da ih neko gleda?
Ne žele da veruješ u Sola jer se plaše
da će ti to otvoriti oči, dati moć.
Želiš da se moliš s nama? -Znaš da ne smem. A ni vi. Ako vas...
Onda ti možeš da čuvaš stražu.
Sole, vodi nas svojim sjajem i svojom slavom,
ti, svevideća i nepobediva svetlosti.
Neka tama nikada ne dođe, neka zora traje večno.
Pomozi da nam duše ostanu čiste da bismo mogli da ti služimo.
Kempione?
Šta je? Dao mi ga je.
Više mu nije bio potreban.
Dovoljno si star da znaš šta je najbolje.
Ne želim da više radiš ono licem. -Koje?
Ono kako me gledaš. Znam da to nije stvarno.
Ne razumem. -Da, verovatno ne razumeš.
Daj mu ga.
Daj mu ga!
Pole.
Žao mi je. -Hvala.
Dođi. Moraš da im pokažeš kako se radi.
Karbi rastu samo gde leže kosti zmije.
Zato smo ga nazvali Davalac.
Ove ne valjaju. Teško je pronaći dobre.
Ne bojimo se napornog rada. Mi smo iz vojnih porodica.
Za razliku od njega. -Moj IQ je 205.
Ako želite da kopam kao rob, dobro. Ali traćim inteligenciju.
205? -Da. -Onda si najpametniji u grupi?
Da, daleko najpametniji.
A ti? Siguran si da ti nisi najpametniji?
Ne bih rekao da sam pametniji od njega.
Hantere, dođi ovamo.
Da, naravno.
Sada dobro slušaj.
Pokvaren android, sveštenik i mačak uđu u javnu kuću.
Android zatraži kurvu mehaničarku, a sveštenik devicu mitraistkinju.
Ali mačak ne može da se odluči.
Pa se okrene androidu i svešteniku i upita ih za savet.
Sveštenik se okrene androidu i upita: "Kako mačak govori?"
A pokvareni android kaže: "Pokvaren sam."
"Ništa od ovoga se ne događa."
"Mačak ne postoji, kao ni ti."
A sveštenik odgovori: "Hvala bogu. Pomislio sam da gubim razum."
Shvataš, to je paradoks.
Imam mnogo šala za genija poput tebe. Sledeća je o mački...
Mislim da ću raditi s ostalima.
Ali hvala.
Sad zažmurite.
Zažmurite!
Mislite na doba kada ljudi još nisu stekli vid.
Kad ste bili slepi, jednostavni organizmi
koji plutaju ogromnim zemaljskim okeanima.
Toplota zvezde privlači vas prema površini.
Možeš li malo krenuti sa mnom?
Kempione, nastavi lekciju dok se ne vratim.
Biće dobro.
Ne treba da brinete.
Pobrinuo sam se za to.
Želim da odsad spavaš ovde.
Ne moraš raditi na polju. Možeš da spremaš kuću.
Treba ti posebna nega, stalan nadzor.
Ulog je preveliki da bismo bilo šta rizikovali. -Rizikovali s čim?
Dobila si najveći dar koji postoji.
Šta je? Bojiš me se? -Ne.
Bilo je protiv moje volje. Dok sam bila u zajedničkoj simulaciji.
Taj čovek je nekako uspeo da se probudi.
Silovao je neke od nas dok su nam tela još bila u hibernaciji.
Nameravali su da ga smaknu.
Zahvaljujući tebi, umro je koji dan pre nego što je trebalo.
Zahvalila bih ti, ali radovala sam se što ću ga gledati kako umire.
Bio je heliodrom, drugi najviši u hijerarhiji naše crkve.
Od pomisli da deo njega raste u meni...
Želim da umrem.
Onda ne smeš misliti na njega. Misli samo na dete.
Dete je nevino.
Ja ću ti pomagati.
Zajedno ćemo to odraditi.
Kuc-kuc. Ko je? Po.
Koji Po? Poenta.
Ali moram da te upozorim, verovatno ću te razočarati.
Nije loše. Moglo bi da se svidi maloj.
Sačuvaj tu.
Kuc-kuc.
Ko je to?
Spavaj sad.
Reci da ih nisi uništio. -Kempione!
Ja ću to rešiti. Majko, ja ću.
Reci mi gde su! Kempione!
Reci gde su! -Neću. Rekao si da ćeš to rešiti, ali nisi.
Ništa nisi učinio! -Imamo uljeze! U opasnosti smo!
Reci mi gde su! -Neću!
Reci mi, Kempione! Reci mi!
Ne izlazi!
Ne gledaj me, Tempest! Vrati se u baraku!
Mislim da su otišli. Trebalo bi da se spustiš.
Nekakve životinje.
Ovde smo 12 godina. Kako se tek sada susrećemo s njima?
Dobro pitanje. Proučio bih njihove ostatke.
Ako je išta ostalo od njih.
Mislili smo da znamo ovo područje i opasnosti, ali ne znamo.
Hvala, Oče.
Na čemu? -Što nisi uzeo moje oči.
Naselili su se negde blizu.
Ovamo!
Tako!
Jedan, dva, tri!
TEHNIČKA OBRADA: jafforidza