BASERET PÅ EKSPERTANALYSER
SJÆLDNE FØRSTEHÅNDSBERETNINGER
OG HIDTIL USETE OPTAGELSER
Da han var barn-
-fik han en uniform og blev kaldt "kammerat general".
Som 28-årig døde hans far-
-og han blev verdens yngste statsleder.
Som 30-årig myrdede han sin onkel.
De nordkoreanske nyhedsmedier rapporterede:
"Han var et menneskeligt udskud."
Han blev venner med Dennis Rodman.
Jeg har set mange mærkelige ting-
-men det tog prisen.
Knægten var utroligt magtfuld.
Jeg vil sige dette til min ven:
Tillykke med fødselsdagen
Som 34-årig fik han sin halvbror myrdet.
Kim Jong-Nam døde under mystiske omstændigheder-
-i Kuala Lumpurs lufthavn.
Han havde A-våben, der kunne ramme USA.
Raketmanden er på en selvmordsmission.
Hele verden venter på, hvad hans næste træk er.
For at forstå ham skal man møde hans familie.
SØNNEN
Det er umuligt at forstå Kim Jong-Un-
-og forudse hans handlinger-
-uden at kende konteksten med hans far og bedstefar.
BEDSTEFAREN
Kun tre mænd fra én familie-
-har regeret landet og har udfordret verden.
Man burde have stoppet Nordkorea for 25 år siden-
-for 15 år siden eller 5 år siden.
Men jeg ordner det.
Midt i et afgørende punkt-
-er her historien om Kim-familien.
De er kloge og hensynsløse-
-og har fokuseret på det overordnede mål-
-som er at bibeholde Kim-regimets magt.
AFSNIT 1: KONGERNES RIGE
KIM IL-SUNG BEDSTEFAREN
Ledere skal have en skæbnefølelse.
Hvorfor vælger følgerne én leder frem for en anden?
Det er, fordi netop den leder har kunnet udnytte-
-følgernes behov for at blive reddet.
Han præges af det behov, ikke bevidst-
-men der kan være en stærk kemi mellem leder og følgere.
Men det er nødvendigt-
-at man sikrer sig folkets totale loyalitet-
-og alle med nogen forbindelse til en opposition-
-skal dræbes, for at folkets renhed bevares.
Psykiateren Jerrold Post skulle forstå tankegangen-
-i de mest farlige diktatorer.
I 21 år-
-indsamlede jeg en ny form for efterretninger.
Det gjorde jeg for præsidenten, udenrigsministeren-
-og forsvarsministeren.
Kim Il-Sung var ikke kun karismatisk-
-men også en leder for et såret folk-
-som søgte en heroisk leder.
Kim Il-Sung var guerillakriger-
-og havde været i fængsel-
-og havde levet et lurvet guerillaliv i årevis.
Han ofrede meget for sit land.
For at forstå Nordkoreas psykologi-
-skal man tilbage til begyndelsen-
-i Østasiens frosne skove.
Her kæmpede Kim Il-Sung-
-mod den japanske hær, der havde besat Korea.
Korea var blevet ydmyget-
-og umenneskeliggjort af Japan.
Men i 1945 forandredes alt-
-da USA smed atombomber over Japan.
2. Verdenskrig og Japans imperie var forbi.
Sovjetunionen og USA delte Korea mellem sig-
-og skar landet midt over.
Vi mente, det ville være en god idé-
-hvis hovedstaden Seoul var i vores zone-
-og geografien hjalp ikke.
Men der var den 38. breddegrad, som vi foreslog.
Den blev hurtigt accepteret.
Det var Stalin, som valgte den unge Kim Il-Sung-
-som Nordkoreas leder.
Da Kim Il-Sung kom til magten-
-var han Sovjets marionetdukke.
Folket var ikke overbevist fra start.
Jeg så Kim Il-Sung som barn.
KANG IN-DEOK TIDLIGERE LEDER AF CIA
Alle var overraskede over den unge mand.
De ældre mente, at han var for ung.
Den japanske besættelse havde berøvet Korea sin værdighed-
-og folket søgte en, der kunne lede dem ud af det.
Og Kim Il-Sung, med sin veltalenhed-
-og hans uafhængighedsideer-
-opildnede folket.
AMERIKANSKE TROPPER 38. BREDDEGRAD
Men Kim-
-skulle have regeret over hele den koreanske halvø.
Og denne arbitrære 38. breddegrad-
-var som et åbent sår.
Det var, som om en kropsdel var skåret af ham.
Han så USA som et ondt imperie, der besatte Korea.
Kim lagde drastisk ud.
Med Stalins hjælp havde han tanks og artilleri...
...og i 1950 invaderede han Sydkorea.
Kim drømte om at regere hele Korea-
-og den ambition skulle indfries.
1950 KOREAKRIGEN
Nordkoreanerne var godt trænet.
De var enormt velorganiserede og ekstremt motiverede.
De kæmpede for fædrelandets stolthed.
Men han undervurderede USAs militær-
-og deres vilje til at bruge det.
1930erne lærte de frie nationer en dyr lektie:
At man ikke må bukke under for aggression.
USA slog hensynsløst igen.
Under krigen boede der 200.000 i Pyongyang-
-Nordkoreas hovedstad.
USA smed 200.000 bomber over byen.
En for hver indbygger.
I alle byer stod kun skorstene tilbage.
TIBOR MERAY KRIGSKORRESPONDENT
Jeg ved ikke, hvorfor skorstenen ikke også faldt sammen-
-men man kunne kun se tusinder af skorstene.
Kims drøm om et genforenet Korea brast.
I krigens tre år blev hans land sønderrevet.
Over 1 mio. nordkoreanere var døde til ingen nytte.
I 1953 døde Stalin, som havde fået ham til magten.
Krigen var tabt, og hans velgører var død. Kim var sårbar.
Derfor ville han kontrollere folket-
-i et hidtil uset omfang.
Den bedste måde at komme kritik til livs-
-er at komme kritikerne til livs.
Det gjorde man på to måder.
Den ene var at dræbe dem, og den anden var gulag.
Kim Il-Sung var usædvanligt ubarmhjertig.
Han udviklede et kastesystem kaldet "Songbun"-
-med tre opdelinger: Der var de loyale-
-de vankelmodige og de fjendtlige.
Alle, som blev set som fjendtlige, selv dem med en onkel-
-eller bedstefar, der var illoyal-
-blev sendt i gulag hele familien.
Tre generationer af min familie kom i straffelejr.
Deriblandt min far, min onkel-
-min søster og mig selv.
Det skete, da jeg var ni-
-og vi var der i ti år.
Jeg ved stadig ikke, hvad min bedstefar gjorde forkert.
I de første tre måneder-
-døde mange af sult og underernæring.
Hvis man begravede ligene, fik man en skål nudelsuppe.
Det skete for hundreder af tusinder.
Han ville udrense det koreanske samfund.
I starten af 1960erne havde Kim folket i sin magt-
-og så man på halvøen som helhed-
-var det som et stort eksperiment.
I nord var der kommunisme og planøkonomi-
-og et diktatur som i Sovjet.
I syd var der kapitalisme og frie markeder-
-og amerikansk indflydelse.
I de første par år-
-så økonomien i nord ud til at fungere.
Nogle flygtede endda fra syd mod nord.
Men som Sydkorea blev rigere-
-så man, at deres system gjorde folk rigest.
Imens præsident Johnson besøgte Sydkorea-
-planlagde Kim sit næste træk.
Hovedingrediensen for diktatorer er paranoia-
-en mangel på empati-
-og en vilje til at bruge alle midler-
-til at nå sine mål.
Kim mente, at Sydkorea ville befries-
-og at de ville støtte ham, hvis de kunne.
Han planlagde at snigmyrde Sydkoreas præsident.
Kun tre har regeret Nordkorea-
-og den første Kim lagde grundlaget:
Bedstefaren Kim Il-Sung.
I 1968 ville han ramme sine sydkoreanske naboer.
Han sendte 31 kommandosoldater over grænsen.
Deres mission var-
-at tage hen, hvor præsidenten boede-
-og dræbe ham.
En af jægersoldaterne overlevede.
ANGREBET PÅ DET BLÅ HUS
Da vi nærmede os Det Blå Hus-
-blev vi mødt af en hær-
-der blokerede vejen.
Slaget var begyndt.
Det var et stort slag.
Så snart det første skud var løsnet-
-indså jeg, at jeg aldrig ville nå frem til Det Blå Hus.
Derfor flygtede jeg.
Jeg flygtede fra mit hold-
-og klatrede op ad skrænten. Sådan overlevede jeg.
Holdet var helt udmattet-
-og vores vrede var enorm-
-i vores jagt på dem.
De råbte: "Overgiv jer, og I overlever."
Jeg havde hånden på en granat-
-og skulle til at trække splitten-
-men jeg havde ikke lyst til at dø.
Jeg tænkte ikke på Kim Il-Sung, revolutionen eller min familie.
Jeg kunne kun tænke på mig selv.
Jeg var kun 25-
-og var begyndt at holde af livet.
Jeg lagde granaten fra mig-
-og overgav mig.
Kims soldater skulle begå selvmord-
-fremfor at blive fanget.
Jeg skulle identificere-
-mine kammeraters lig.
Jeg tænkte, at de var bedre mænd end mig-
-fordi de gav deres liv for revolutionen.
Der var konsekvenser for ikke at tage sit eget liv.
Jeg måtte indse-
-at min familie skulle henrettes.
Så fik jeg nyheden.
De henrettede mine forældre offentligt-
-på Chung-jin-stadionet.
De sagde: "Kammerat Kim Shin-Jo-
-er en forræder, er en forræder."
Jeg tilgiver aldrig Kim Il-Sung.
Men jeg er præst-
-så jeg tilgiver ham religiøst.
Men ikke på et personligt plan.
Hvis Kim troede, at Sydkoreanerne foretrak ham-
-tog han grueligt fejl.
Efter angrebet på Det Blå Hus-
-brændte de statuer af ham i gaderne.
Kim måtte styrke sit image.
Derfor vendte han sig til sin søn:
Det andet medlem af Kim-dynastiet.
Kim Jong-Il efterfulgte sin far-
-og viste sig at være en excentrisk leder.
Men han havde et talent for propaganda-
-og fik sin far til at fremstå som en gud-
-for det nordkoreanske folk.
Hans far fremstod som landsfaderen-
-som gav børn tøj og mad på bordet.
Religion blev undertrykt-
-og man byggede et væld af statuer.
Vi vidste, at landet var ødelagt-
-og førte en vanvittig økonomisk politik-
-men det vidste nordkoreanerne ikke-
-på grund af propagandaministeriet-
-som former folks bevidsthed.
"Eremitriget "er en god beskrivelse af landet.
Man måtte ikke forlade landet, ej heller komme ind-
-så det er isoleret og uden kommunikation med omverdenen.
En blanding af isolation, frygt og propaganda-
-gjorde Kim-familien til guder i folkets øjne.
Snart ville de udfordre deres ærkefjende: USA.
Man må forstå værdien ved at have fjender.
Fjender skal værdsættes og kultiveres.
Man skal kunne skyde skylden på nogen-
-for magthavernes fejl.
Vores store leder Kim Il-Sung-
-fortæller, at landet er i fare.
Imperialisterne fra USA er aggressive.
Deres rænker for at fremprovokere en ny krig-
-bliver stedse snedigere. Det sagde Den Store Leder.
Lad os udslette de amerikanske imperialister.
Udslet dem!
For Kim var den konstante trussel om krig-
-brugbar som propaganda.
Når USA truede Nordkorea-
-fremstod han som beskytteren.
Da et amerikansk spionskib blev set-
-kunne Kim definere sig selv i folkets øjne.
1968: TILFANGETAGELSEN AF U.S.S. PUEBLO
Da vi nærmede os skibet-
-så vi et amerikansk flag.
Det gjorde mig så rasende-
-at mine øjne skød lyn.
Jeg ville angribe fjenden-
-og flå deres hjerter ud af brystet på dem.
Amerikanerne er aggressorerne.
De er mine personlige fjender-
-da de dræbte min mor og bror-
-under Koreakrigen.
De første granater ramte broen-
-og skibet blev sønderrevet af maskingeværsild.
Det var et efterretningsskib-
-som overvågede Rusland og Nordkorea.
Men vi var helt ubevæbnede.
De skød med større granater-
-som sprang vores skib i luften.
Jeg blev blæst ned ad gangen.
Jeg blev ramt i skridtet og i låret.
Da koreanerne kom om bord-
-bandt de os og gav os bind for øjnene.
De sparkede til mit sår.
Kim havde fanget et skib og 82 amerikanere.
Midt om natten-
-blev USAs præsident ajourført.
Hvad mener du, der er sket?
Jeg ved det ikke. Vi må handle som i Cubakrisen-
-hvor vi låser os inde i et værelse-
-til vi har svaret på tre spørgsmål:
Hvad ville koreanerne opnå?
Hvad har de tænkt sig nu? Vil de afpresse os?
Og hvad bør vi gøre nu?
Præsident Johnson sidder med ryggen til os...
...og det er mig, Tom Johnson, der tager notater.
Præsidenten ville vide, hvordan vi fik skibet-
-og drengene hjem igen.
Clark Clifford: "Præsidenten bør arbejde-
-ud fra sandsynligheder og ikke muligheder."
"Nordkoreanerne vil chikanere os."
"Vi står bedst moralsk, hvis de slår først."
"Jeg beklager dybt det med skibet og mændene-
-men vi kan ikke risikere endnu en Koreakrig."
Man var bekymret for-
-at uanset hvordan USA reagerede rent militært-
-kunne de risikere at udløse endnu en stor krig.
USA var ærligt talt ikke klar til endnu en stor krig-
-da vi allerede var i en alvorlig krig i Vietnam.
Det ville præsident Johnson undgå for enhver pris.
De vidste ikke, hvad de skulle stille op med os.
De var lige så overraskede over-
-at der ikke kom gengældelsesangreb.
Og vi vidste, at vi nok ikke ville overleve det.
Ingen er glade for at skulle dø-
-og vi håbede på hjælp, der aldrig kom.
Kim Il-Sung brugte tilfangetagelsen som propaganda.
Vi så ham aldrig.
Men vi var bekendt med Kim Il-Sung fra start.
Man sagde ikke bare hans navn.
Det skulle altid efterfølges af lange lovprisninger.
Jeg memorerede en af dem.
"Uforlignelige patriot, den altid sejrende, jernviljen-
-og en af de store ledere af arbejderbevægelsen-
-marskal Kim Il-Sung."
Det skulle siges med ærefrygt.
Vi havde talt om at overfalde ham-
-og tage ham som gidsel for at undslippe.
Kim viste amerikanerne frem for kameraerne-
-og tvang dem til at indrømme, de var i koreansk farvand.
Det tilstod alle besætningsmedlemmerne-
-samt at de havde spioneret 17 steder-
-og de underskrev en undskyldning.
Det var den dybeste indtrængen, jeg havde oplevet-
-på den demokratiske republik Nordkoreas territorie.
Med 82 amerikanere i fangeskab-
-underskrev USA en undskyldning-
-formuleret af Nordkorea og forhindrede krig.
Repræsentanten fra USA var så forvirret-
-at han glemte at skrive dato.
Pludselig holdt de op med at banke os.
Alle med blå mærker blev tilset af en læge-
-og vi blev sendt til Panmunjom og løsladt.
Her ved broen-
-bliver Pueblos mandskab løsladt.
Det sker 11 måneder efter-
-at Pueblo blev fanget.
På den anden side kunne de slappe lidt af-
-og skal lige forstå, at det at nå hjem til jul-
-nu var muligt.
I dag ligger U.S.S. Pueblo i nordkoreansk farvand.
Et trofæ for Kim-familien.
Og for det koreanske folk-
-beviser det, at Kim gjorde alt rigtigt.
50 år senere holder sønnesønnen myten i live.
Kim Jong-Un er strategisk i sit tøjvalg.
Ofte har han den samme hat og det samme tøj på-
-som hans bedstefar havde.
Sådan lægger Kim Jong-Un sig op ad arven-
-for at legitimere sig.
Det refererer tilbage til en tid i deres historie.
Og folket vil sige:
"Han er ligesom sin farfar."
I slutningen af 1960erne fik farfaren smag-
-for at lege med ilden mod USA.
Men hans næste træk ville presse landet til grænsen.
I 70erne blev verden en anden.
Nixon mødtes med Mao i Kina.
Vi behøver ikke være fjender.
Og han mødtes med Brezjnev i Sovjetunionen.
Det var dårligt nyt for Kim Il-Sung.
Han var afhængig af andre kommunister-
-i sin kamp mod USA.
Men hvis han syntes, at støtten manglede-
-viste han det ikke og fortsatte sin aggression.
Tiltalte Mun Se-Gwang har tilstået-
-mordforsøget på den sydkoreanske præsident-
-men forsøgte ikke at myrde konen.
Han fik sine ordrer fra kommunistiske agenter i Japan.
Men i 1976 var Nordkoreas skæbne ved at være afgjort.
Det skete i den demilitariserede zone-
-og handlede om et enkelt træ.
1976 TRÆFÆLDNINGSEPISODEN
Den demilitariserede zone-
-er en kunstig ideologisk grænsedragning.
Her står den kapitalistiske og den kommunistiske verden-
-på hver sin side.
Stedet er præget af mistro, trusler og gensidig frygt.
Der var et populært træ-
-som normalt ellers er slanke-
-men det her var et strittende poppeltræ.
Det blokerede for to udkigsposter-
-så man nævnte det for mig-
-og jeg ville sende et hold ud for at skære grenene til.
De vidste ikke, at nordkoreanerne mente-
-at træet var blevet plantet af Kim Il-Sung.
Her ser man FN-styrkerne skærer grenene til.
Nordkoreanerne ankommer.
I første omgang gav de lov-
-men 20 minutter senere skulle arbejdet indstilles.
Amerikanerne har hvide hjelme på-
-og nordkoreanerne sorte.
En nordkoreansk officer skal have råbt "dræb dem"-
-og 30 soldater tog økser i hænderne-
-og gik til angreb på amerikanerne.
Og fem minutter senere var det hele forbi.
Liget af en amerikansk officer blev efterladt.
Det andet lig ligger i busken her.
Jeg blev omgående ringet op-
-af min overordnede general Stilwell, som sagde-
-at vi måtte tage affære.
Alt lige fra at smide atombomber til at sende divisioner.
Alle de militære muligheder blev vendt.
Mit alternativ var at sende en kommandostyrke-
-som fælder træet-
-og efterlader det sådan.
Han indvilgede med det samme.
Operation Paul Bunyan-
-havde navn efter en folkesanger.
med min økse og mine sømbeslåede sko
finder jeg de høje træer
arbejdet skal jo gøres
bare syng med Paul
Han blev udødeliggjort i en tegnefilm-
-som symbolet på god, gammel amerikansk styrke.
-Jeg kommer, drenge. -Paul Bunyan
Ingen kunne stoppe Paul Bunyans økse.
Over et omdiskuteret træ i zonen-
-mellem de to Koreaer var 26 helikoptere-
-et antal Phantom-jetfly, F1-11'ere og tre B-52'ere-
-som beskyttede 300 amerikanske tropper-
-som fældede træet.
Hangarskibet Midway var ankommet-
-fordi to amerikanske soldater blev dræbt-
-i den demilitariserede zone.
Midway støtter to flyeskadriller-
-som er sendt fra Okinawa og Idaho.
Det var den største kombinerede militæroperation-
-siden Koreakrigen.
Alle soldater vendte deres våben mod Nordkorea.
Præsident Ford selv-
-har godkendt fældningen.
Nordkoreanerne kaldte Ford en "krigsbølle".
Jeg skulle til at fælde et træ-
-med al den militærstøtte.
Nordkoreanerne vidste, at skibene var tæt på-
-og at bombeflyene fløj over dem.
Vi afventer.
Det var en krudttønde. En gnist kunne antænde den.
Jeg troede, at jeg skulle dø.
Vi fældede træet med motorsave.
Vi lod det falde, hvor det stod.
Kun stumpen stod tilbage.
Mission var fuldført.
Den militære styrke gjorde nok en forskel-
-da de besluttede ikke at reagere på det.
Nordkorea beklager, at to amerikanere blev dræbt-
-i den demilitariserede zone.
Men det blev også kommenteret-
-at USA fremprovokerede hændelsen.
Nordkoreanerne trak sig.
USA ville ikke gå i krig på grund af det-
-og Kina og Rusland gjorde det klart-
-at Kim burde undskylde.
Det var første gang-
-at Kim nogensinde har undskyldt.
Det viste, at selv Kims magt havde grænser.
Oppe imod en overlegen magt-
-trak han sig.
For andre statsledere-
-ville det være et problem at trække i land.
Det ændrede ikke folkets mening om ham.
Hans sociale kontrol og propaganda-
-gjorde, at folket var i hans magt.
I Nordkorea er Kim Il-Sung en gud.
Han er en særlig mand.
Enhver nordkoreaner bryder ud i gråd, hvis de ser ham.
Som Kim Il-Sung blev ældre-
-blev de stærkt optaget af at udvikle atomvåben.
Sønnen, som havde givet faren en gudestatus-
-begyndte at forberede sig på lederskabet.
Det er altid svært at efterfølge en stor fader.
Men det er næsten umuligt at efterfølge Gud.
Oversættelse: Johan Matzen