Kan du skicka ett meddelande till inspektör Fagbenle?
Jag har ett spår på Paige.
Sms från PC Burrows. Han är på Marinduque Estate.
Simon Greene säger att Rocco såg hans dotter för en vecka sedan.
Hon klev på bussen från Winport till Brackmere.
Den lysande fristaden ligger längs den rutten.
Den lysande fristaden är högkvarteret för religionen Den lysande sanningen.
Beväpnad polis! Visa mig händerna! Ner på marken!
Deras anhängare har valt att leva utanför samhället.
De är oförutsägbara och kan ha vapen vi inte känner till.
Ner på knä! Händerna på huvudet! Visa mig händerna!
Den här kvinnan, Paige Greene, är en utsatt försvunnen person.
Men vi tror att hon har viktig information om mordet på Aaron Corval.
Håll ögonen öppna.
Hon kan se annorlunda ut, och har antagligen fått ett nytt namn i sekten.
Personen vi letar efter heter Casper Vartage.
Slå in den.
Han är anklagad för upprepade övergrepp på Den lysande fristaden,
ett antal individers försvinnande,
och morden på Kevin Gano, Damien Gorsch och Aaron Corval.
Vi ska hjälpa er.
Var inte rädda.
Inga tecken på flykt från någon utfart.
Beväpnad polis!
Släpp era vapen!
Släpp era vapen! Stanna på marken!
Inget här.
Inga spår efter den misstänkte.
Inga spår efter Vartage. Han måste ha flytt innan vi kom.
Uppfattat.
HARLAN COBENS INTE ETT ORD
Casper Vartage, jag griper dig misstänkt för morden på Kevin Gano,
Damien Gorsch och Aaron Corval.
- Du behöver inte säga nåt... - Säg inte mer.
Du behöver inte gripa mig.
Du vill inte behöva dra mig inför rätta.
Och jag vill inte sitta en minut i ett av era hemska fängelser.
Jag är körd ändå.
Jag har cancer i skelettet.
- Säg att du inte hittade mig. - Det kan jag inte göra.
Det är ingen idé att gripa mig. Inte efter allt det här.
Jag har varit en gud för människorna här i över 30 år.
Och stora män vet när deras tid är ute.
Stanna där du är.
- Vad heter du? - Kriminalinspektör...
Vad fan heter du?
Kriminalinspektör Fagbenle.
Jag har haft ett bra liv.
Jag har levt som en kung.
Okej.
Kungar dör inte som vanligt folk, inspektör Fagbenle.
- De dör inte i fängelseceller. - Okej, jag lägger ifrån mig vapnet.
Hjälp! Här nere!
Du behöver inte tala, men det kan skada ditt försvar
om du inte nämner något som du senare förlitar dig på i rätten.
Allt du säger kan användas som bevis.
- Hjälp mig. - Vart tar ni oss?
Vad vill ni? Vad vill ni oss?
Jag har rätt att vara här.
- Det var alla. Inga spår efter Paige. - Uppfattat.
Har någon sett den här flickan? Kan hon vara här nånstans?
Era uppgifter kan rädda liv.
Det kom en ny flicka häromveckan.
Men hon är i containern.
- Containern? - Den ser ut som ett förråd.
De använder den som isoleringscell.
Hallå? Polisen! Är det nån där inne?
Paige?
Vi ska hjälpa dig.
Jag kommer in.
Det är ingen fara. Det är okej.
Det är ingen fara.
- Vad heter du? - Eve.
Okej.
Vad heter du egentligen? Från födseln?
Zara.
Det är okej, Zara. Du är trygg nu.
Tyvärr hittade vi inte Paige.
Ja ja.
Aaron föddes i sekten.
Han och många andra pojkar adopterades bort olagligt.
Alla har samma pappa.
Casper Vartage.
Halvbröderna upptäckte varandra nyligen.
De lovade att hålla broderskapet hemligt tills de hittade sin far.
Så sekten...
De...
Visste de att sönerna hade hittat varandra?
Vartage anlitade en torped
för att mörda hans söner så de inte kunde avslöja honom.
Ashley Davis och hans medbrottsling, Dee Dee Lahoy.
De försökte döda dig och Cornelius. De är döda båda två.
Vi grep Vartage och de äldsta sönerna, som vi tror orkestrerade morden.
De hävdar att de är oskyldiga.
De har dyra advokater, men oroa dig inte. De kommer inte undan.
- Kvinnan på balkongen... Har ni setts igen? - Nej.
Vi har inte hittat henne än. Om hon kommer hit, berätta det.
Så klart.
Vad hände med Elena?
Ravenscroft? Har ni hittat henne?
Nej, men vi har sett mördarna i hennes bil på övervakningsfilmer.
Vi antar att hon konfronterade dem om adoptionerna och att de dödade henne.
Herregud.
Elena.
Så...
- Dödade de Aaron? - Bevisen pekar på det.
- Förlåt att jag misstänkte dig. - Nej, det gör inget.
Hitta Paige.
- Det är allt jag har velat från början. - Vi ska göra vårt bästa.
Tack.
Jag tror på Den lysande sanningen, mr Greene.
Jag har varit dess tjänare nästan hela mitt vuxna liv.
Jag födde en son som de sa skulle bli nästa ledare.
När jag fick en till sa Casper att jag måste lämna ifrån mig honom för alltid.
Förra året använde jag en DNA-sajt för att se vad som hade hänt med honom.
- Nathan? - Hur vet du mitt namn?
Min son heter Nathan Braddrick.
Han växte upp med två lärare i Aldport.
Han har en bra utbildning, han är gift, har tre barn, och verkar vara en fin man.
Det räckte för mig.
Han hade bra föräldrar och det gick bra för honom i livet.
Men sen fick jag reda på deras plan.
De betalade för att mörda alla de yngre halvbröderna.
Jag ville inte skada någon, men jag hade inget val.
- Jag kunde inte låta dem döda min son. - Tack för...
...att du räddade mitt liv.
Och tack för att du sa att hon ramlade.
- Jag måste tillbaka nu. - Tillbaka vart?
Polisen har gjort ett tillslag på Den lysande fristaden. Det är över.
Nej.
Vi börjar om och bygger upp det igen. Det blir annorlunda nu.
Min dotter, Paige...
...var tillsammans med en av sönerna.
- Hon är försvunnen. - Jag hörde det.
Är hon på Den lysande fristaden?
Det vet jag inte. Det är många flickor där.
Tänk på saken.
Luther sköt inte dig. Han sköt din fru.
Ingrid? Ingrid? Kom igen, du klarar det. Jag är här.
Jag är här.
- Har du sett den här flickan? - Nej.
Ursäkta. Har du sett den är flickan?
Ursäkta mig, kompis. Har du sett den här flickan?
Nej, det har jag inte.
Hej. Ursäkta mig. Har ni sett den här flickan?
Nej.
Det är hon.
Elena Ravenscroft.
Hallå?
Tack för informationen.
Hej.
- Hej, Simon. - Hej.
Paige?
Pappa!
- Pappa, förlåt mig. - Nej.
- Var har du varit? Kom. - Nej, pappa.
- Jag kan inte stanna här. - Va?
- Det har gått en månad. - En månad?
- Utan droger. - Paige!
- Jag är inte redo än. - Okej.
Jag kanske aldrig blir det. Men det är bättre än det var.
Så...
Hela tiden har du...
Jag visste inte om det här.
Kuratorn på rehabiliteringen läste om mamma i tidningen.
- Jag kom direkt. - Så klart.
Jag kan inte stanna. Jag måste gå tillbaka, pappa.
- Jag måste klara sex veckor. - Ja.
Jag känner dragningen i mig här. Den blir starkare.
Du ska tillbaka. Jag kör dig.
- Det är mitt fel. - Nej.
Nej, Paige. Nej, tänk inte så. Bär inte på skuld. Det är inte ditt fel.
- Jo. - Det är inte ditt fel.
Vill du berätta vad som hände?
När jag hittade Aaron död, visste jag inte vad jag skulle göra.
Polisen skulle säkert misstänka mig.
Det var hemskt att se vad de hade gjort med honom.
Men han var borta.
Äntligen var han borta, och delvis kände jag mig fri.
Sen gömde jag mig.
Sen åkte jag till rehabiliteringen.
Det är ju fantastiskt, men hur hittade du dit?
Jag hade varit där förut.
När?
Vänta, så...
När du såg mig i parken.
- Släpp mig. - Paige, det är jag.
- Jag hade varit där innan det. - Hade du? När? Men...
- Du såg inte drogfri ut då. - Jag hade börjat.
Men...
Aaron lyckades hitta mig.
Han kom in på rehabiliteringskliniken och injicerade mig i sömnen.
Sen följde jag med honom.
Jag förstår inte.
Hur hittade du kliniken?
Mamma tog mig dit.
Hon berättade om en klinik...
...som hon hade varit på, och tog med mig dit.
- Var mamma på rehabilitering? - De hjälpte henne, pappa.
Men varför berättade hon inte att hon hjälpte dig?
- Jag bad henne att låta bli. - Varför?
När jag svek dig...
Förra gången jag svek dig såg du så besviken ut.
Jag ville inte...
Jag ville inte göra dig besviken igen.
Jag kanske skulle göra nåt dumt om jag såg den besvikelsen igen.
Älskling.
- Förlåt. - Nej.
Förlåt att jag gav dig den känslan.
Pappa...
- Vill du åka tillbaka? - Ja, tack.
- Kan du stanna lite? - Självklart.
Hur är det?
Du gör rätt.
Jag vet.
Vill du prata lite?
Får jag fråga en sak?
Slog Aaron dig mycket?
Bara en gång.
Aaron hade fått veta att han hade halvbröder.
Vi kontaktade Henry och skulle träffas, men...
Då började Aaron bli svartsjuk. Han ändrade sig.
Vi grälade och jag åkte till Sams universitet.
- Mår du bra? - Ja.
Så du stack.
Och enligt polisen dödade torpeden och hans flickvän honom.
Det verkar så.
Problemet är...
När de sköt mot mig och Cornelius hade de inte följt efter oss dit.
De var redan vid hyreshusen.
Okej.
Polisen tror att de ville se brottsplatsen igen.
Okej.
Jag tror inte att de hade varit där förut.
- Vad hände efter att Aaron slog dig? - Jag flydde, sa jag ju.
- Vad hände? - Pappa, släpp det.
Jag vill höra sanningen. Och Paige, sanningen stannar mellan oss.
Jag stod inte ut.
Om jag bara kunde bli drogfri och om Aaron var...
Död.
Cornelius såg dig natten Aaron mördades.
Han hittade kniven.
Jag dödade Aaron...
...och flydde.
Du är min dotter.
Jag skyddar dig vad som än händer.
Men du dödade inte Aaron.
Bad du mamma om hjälp igen?
- När han hade slagit dig. - Släpp det.
Bad du mamma om hjälp?
Paige?
Ja.
Hon sa åt mig att åka tillbaka hit och... Det var det jag hade tänkt.
När jag kom tillbaka till lägenheten...
...hittade jag honom.
Död.
Då flydde jag.
Vart tog du vägen?
Man måste till botten innan man kan bli bättre.
Jag åkte till Aarons husvagn.
Jag drogade. Jag sov i flera dagar.
Och när jag vaknade... insåg jag sanningen.
Vilken sanning?
Mamma dödade Aaron.
Pappa. Du får inte berätta för mamma att vi vet.
Hon gjorde det för att skydda mig.
Och jag måste leva med det.
Det stannar mellan oss.
Det ordnar sig.
Nu går vi.
"Som havets vågor gå till ro vid stranden,
så ila ögonblicken mot sitt slut."
"Ty snart igen det vissnar bort i gruset...
...och tid...
...som gav...
...sin gåva själv förstör."
Sist du var här blev du en internetkändis.
Jag ska försöka att inte slå nån idag.
- Mår du bra? - Ja. Jag...
- Jag blir väldigt trött ibland. - Vi sätter oss.
Vem vill bli förälder?
Gud, de gör oss så sårbara.
Vi skulle döda för dem.
Du vet, eller hur?
Så du planerade allt bakom min rygg.
Man dödar inte bara, Ingrid.
Det kräver eftertanke.
- Hur länge tänkte du på det? - Sen hon berättade att han slog henne.
Paige höll på att drunkna, Simon.
Varje gång hon kom upp till ytan
väntade den jäveln på att dra ner henne igen.
- Varför gjorde du det så våldsamt? - Jag hade läst om ett gängmord.
- De skar av fingrar, så jag kopierade det. - Vi talar om mord, Ingrid.
Förstår du inte vart det var på väg?
Jag tänkte inte se på när han dödade henne.
Hon var desperat.
Hur kändes det för dig?
- Efteråt? - Jag kände mig lättad.
- Varför sa du inget om kliniken? - Hon bad mig att låta bli.
Det var därför hon gick med på det.
Så i alla månader som jag var ute
och letade i knarkarlyor så var hon på kliniken.
Du borde ha berättat sanningen.
- Jag hade aldrig gjort så mot dig. - Det handlar inte om oss, utan om henne.
Vår dotter.
Så länge han levde skulle han alltid kunna hitta henne.
Han var en jävla parasit.
Så vad hände?
Jag sa åt henne att åka tillbaka till kliniken och inte gå till lägenheten.
Och sen...
Jag skaffade ett alibi. Jay på jobbet.
Han var bara ett alibi, förstår du väl?
Ja.
Han sa att han skulle skydda mig om någon ställde frågor.
Jag gick till den mexikanska restaurangen och beställde som vanligt.
Jay var orolig och följde efter mig.
Jag smet ut bakvägen, skakade av mig honom och gick till Aarons lägenhet.
Det var vad Luther skulle berätta. Han såg dig gå från hyreshusen.
Och när han såg dig i källaren med Rocco antog han
att du skulle döda fler.
Han var rädd för dig.
- Vad vill de? - Vänta.
- Vad gör de här? - Nej.
Var inte dum!
Det var därför han kallade det självförsvar.
- Varför bad du mig inte om hjälp? - Du hade försökt övertala mig.
För att jag älskar dig.
Och jag ville skydda dig.
Om jag åkte fast skulle du vara fri för att ta hand om barnen.
Så praktiskt tänkt.
Jag förlorade dig nästan.
Jag trodde att jag hade förlorat Paige.
Jag klarar inte det igen.
Jag älskar vår familj.
Jag ville bara skydda den.
Det vill jag också.
Inga fler hemligheter.
Yvonne.
Du vet fotona du visade oss på dig och Ingrid som barn...
- Vad är det med dem? - Hon var utomlands.
När hon jobbade som modell.
Hon blev galen när hon såg dem.
- De är i källaren. - Jag måste titta på dem.
Det är rädisor, inte tomater, vet du va?
Rädisor.
- Hoppas det är godare än gratängen. - Den var ju god!
- Pappa berättade. - Det var mer ost än pasta.
- Ja. - Skär tomaterna till såsen.
Hej, älskling.
Vet du...
Jag fattade aldrig vad du såg hos Aaron.
Hur kan man dras så till nån som är så hemsk?
Vet du vad som var konstigt?
I er lägenhet låg det två madrasser på vardera sida av rummet.
Vilket ungt par delar inte säng?
- Pappa, vi... - Vänta.
Vänta.
Jag träffade Doug Mulzer idag.
Älskling, jag är så ledsen för vad han gjorde mot dig.
Jag förstår om du inte vill prata om det, men om du vill det finns jag här.
Jag är ledsen.
Han sa att han blev överfallen...
Våldsamt.
Han sa att det var en man i balaklava.
Det var Aaron, eller hur?
Mulzer sa att när Aaron slog honom,
skrek han samma sak gång på gång.
"Ingen gör min syster illa."
Du var också på en DNA-sajt.
Du upptäckte att Aaron var din halvbror.
Ni hade samma mamma.
Mamma.
Ser du symbolen bakom henne? Det är symbolen för Den lysande sanningen.
Mamma berättade att hon aldrig var modell utomlands.
- Hon tillhörde nån... Vad ska man kalla det? - Sekt.
Hon blev med barn och trodde att barnet var dödfött.
Hon flydde till rehabiliteringskliniken.
Samma klinik som hon tog dig till.
Du förstår, pappa.
Aaron var så skadad.
Han hade blivit misshandlad av sin far sedan han var liten.
Du måste komma ihåg hur jag mådde efter allt som hände med Doug.
Sen gör jag ett DNA-test och hela mitt liv känns som en stor lögn.
Nu hade jag plötsligt en storebror och... Vi pratade i många timmar.
Jag berättade om Doug.
Och han...
Han fixade det, och det var hemskt.
Men jag kände mig...
Jag vet inte... Skyddad, eller nåt.
Och sen... gav Aaron mig droger.
Han hjälpte mig att fly.
Jag tror att han visste vad han gjorde.
Vad menar du?
Han var så glad att ha fått en syster. Han ville inte förlora mig.
Han ville hålla mig fast så att jag inte lämnade honom.
Han kanske...
...ville hämnas på sin biologiska mamma.
Han trodde att hon hade valt bort honom,
så han kanske ville förgöra det barn hon behöll.
Sa du aldrig att du visste att hon hade en son?
Jo. Jag frågade om hon hade fått barn innan mig, men hon sa nej.
Sekten sa att barnet var dödfött.
Jag lyssnade inte på henne då.
Jag var...
Jag var beroende och allt jag tänkte på var nästa fix.
Jag stal smyckena och gick hem till Aaron.
Det är som du sa när vi åkte till kliniken.
Botten.
Jag hade fått mamma att döda.
Men hon dödade inte vem som helst.
Hon dödade sin egen son.
Vi kan inte berätta det.
- Hon får inte veta. - Inga fler hemligheter.
- Hon berättade att hon dödade Aaron. - Det här är inte samma sak.
Det kommer att förgöra henne.
Vi kan inte berätta.
Någonsin.
Maten är snart klar.
Pappa.
- Är det gott? - Jättegott. Tack.
- Gulle dig. - Den är lite okokt.
Undertexter: Sara Palmer