‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫"אני רוצה שתפגשו את המשפחה שלי‬ ‫הם באים לדרום להישאר איתי‬
‫מוז הגדול!‬ ‫-אתם אוהבים אותי?‬
‫כן‬ ‫-אני קוקו!‬
‫ג'ייד כאן וכמובן יש לי הרבה מה להגיד‬ ‫אני אחות גדולה, מרדנית שאסור לפספס‬
‫תקראו לי שאקה , אני מספר אחת‬
‫מאזי, מאזי, מאזי, מאזי, מאזי זה אני‬
‫אימא קטנה, אני אמי‬
‫שרים בקול ונהנים‬
‫זוהי משפחה אחת"‬
‫- קולומבוס, ג'ורג'יה -‬
‫טוב, תאכלו. סיימתי לעבוד.‬ ‫קוקו יכולה להניח בצד את רשימת המטלות.‬
‫אני לא עובד בחצר ולא מנקה מרזבים היום.‬
‫יש לי דייט עם הערסל החדש.‬
‫איפה אמי? השפתון האהוב עליי נעלם.‬
‫נסעה עם גרייס לאקווריום באטלנטה.‬
‫טוב, אני מקווה שהיא תיהנה עם הדגים‬
‫כי כשהיא תחזור, היא תיהפך למזון שלהם.‬
‫נשמע טוב. ביי.‬
‫מה חדש ב"אאוטבק סטייקהאוס", קרוקודיל דנדי?‬
‫סליחה? זאת אופנת הספארי, מותק.‬
‫לא מתלבשים ככה כשמגישים חלת בצל.‬
‫חוץ מזה, אתם רואים את העוזר החדש‬
‫של עוזר המנהל של "חדר מקמבו".‬
‫"חדר מקמבו"?‬ ‫זה חדר הבריחה הכי לוהט בג'ורג'יה!‬
‫תוכל להכניס את האחיין שלך?‬
‫בהחלט. אבל אתה צריך מלווה מבוגר.‬
‫אל תסתכל עליי. כבר יש לי תוכניות.‬
‫תקרא לי סניור מק-ערסלו.‬
‫אני אקח אותך, מאזי. מה זה בדיוק חדר בריחה?‬
‫ננעלים בחדר וצריך לפצח חידות כדי לברוח.‬
‫וכמה משלמים לך על זה?‬
‫את משלמת להם.‬
‫בחיים לא שמעתי על כזאת הונאה.‬
‫טוב, אני צריך ללכת לעבודה.‬ ‫אני לא רוצה לאחר.‬
‫הלוואי שהייתה לי מכונית.‬
‫אני צריך ללכת ממש לאט כי אני מזיע נורא…‬
‫קח. אל תיגע בי!‬
‫תודה, מוז!‬
‫נתת לו את מפתחות הרכב שלי?‬
‫אתה לא הולך לשום מקום,‬ ‫זוכר, סניור מק-עצלנו?‬
‫היי, שאקה, רוצה ללכת ל"חדר מקמבו?"‬
‫לא יכול. מורגן באה.‬ ‫אמרתי לה שאבא יעשה על האש.‬
‫אבא של מי?‬ ‫-על האש נשמע כיף.‬
‫אזמין את דיון.‬
‫תצטרכי להזמין שף כי אין לי כוונה לבשל.‬
‫בחייך, אבא, אתה הכי טוב על הגריל.‬
‫תזמון מושלם, כי אם אתה מחפש את הטוב ביותר,‬
‫את הרוטב הסודי המקורי, זה סבא שלך.‬
‫מה?‬
‫אתה מכין לנכדים שלך‬ ‫את הצלעות הידועות שלך היום.‬
‫מה אם היו לי תוכניות?‬
‫שאין לי.‬
‫אבל יכולות היו להיות.‬
‫בסדר, אעשה את זה.‬
‫אדיר!‬
‫תוכל להוסיף אומצות טופו בשבילי?‬ ‫החלטתי להיות טבעונית.‬
‫אני רצינית.‬
‫אוכל צמחי הרבה יותר בריא‬ ‫והרבה יותר אנושי כלפי חיות.‬
‫דיון הראה לי סרט תיעודי על זה, ‬ ‫גם הפרות בוכות".‬
‫מו…‬
‫אני אוהבת חיות.‬
‫בין שתי פרוסות לחם!‬
‫ג'ייד.‬
‫את מתקשה להתמיד בתספורת,‬ ‫שלא לדבר על סגנון חיים חדש.‬
‫באמת, מ'דיר?‬
‫טוב, אז…‬
‫בואי נתערב על זה.‬
‫אם אוכיח שכולכם טועים‬ ‫ולא אוכל בשר במשך חודש,‬
‫תצטרכי להשאיל לי‬ ‫את תיק בירקין שלך לנשף השנתי.‬
‫ואם תפסידי?‬
‫טוב, אם השפתיים האלה יגעו בבשר מת,‬
‫אז אני אשטוף כלים ואנקה את הבית במשך חודש.‬
‫בסדר, התערבנו.‬
‫בסדר.‬
‫מוז, תשגיח עליה בזמן שמאזי ואני‬ ‫נוסעים לשחק ב"בריחה מאלקטרז".‬
‫אז מתי להגיד למורגן לבוא לאכול, אבא?‬
‫איזה אוכל? מי זאת מורגן?‬ ‫-החברה שלי.‬
‫חברה? לשאקה יש חברה?‬ ‫ידעת שלשאקה יש חברה?‬
‫כן. אני יודע עליה הכול.‬ ‫-גם אני.‬
‫טוב, אימא, אז בשלוש?‬
‫בטח. מה שתגידי.‬
‫ספר לי עוד על המורגן הזאת.‬
‫ידעת שלשאקה יש חברה?‬ ‫-כן.‬
‫למה אף אחד לא מעדכן אותי?‬
‫שאקה רצה לספר לך‬ ‫אבל את שואלת יותר מדי שאלות.‬
‫לא נכון.‬
‫בת כמה היא? איפה היא גרה? היא שחורה?‬
‫חומד, אני עדיין לא מאמינה‬ ‫ששאקה סיפר לך על הנערה הזאת‬
‫ולא סיפר לי!‬
‫לא ייאמן שאת לובשת את חולצת יום האם‬ ‫הישנה הזאת. איפה מצאת אותה?‬
‫אני אוהבת אותה.‬
‫התינוקי שלי קנה לי אותה.‬ ‫הנה אני והמתוק שלי כשהיה תינוק.‬
‫בזמנו, התינוקי שלי היה מספר לי הכול.‬
‫חומד, שאקה מתבגר עכשיו.‬
‫יש דברים שהוא רוצה לדבר עליהם רק עם אבא.‬
‫חומד, לא מדובר כאן במגן אשכים.‬
‫זאת בת. מה אתה מבין בבנות?‬
‫אני יודע…‬ ‫-אתה לא יודע יותר ממני.‬
‫אני שמח שהוא משתף אותי ומפקיד אצלי סודות.‬
‫תתחיל לדבר! אילו סודות נוספים הוא סיפר?‬
‫תן לי לעזור לך.‬ ‫-אלוהים!‬
‫תודה. אני לא אפריע לך.‬ ‫-בסדר.‬
‫חומד…‬
‫שלום, כולם.‬ ‫-היי, דיון.‬
‫חומד, לא היית צריך להביא כלום.‬ ‫אתה האורח שלנו.‬
‫זה בשבילי ובשביל ג'ייד.‬ ‫אנחנו טבעונים עכשיו.‬
‫חשבתי שאתה צולה.‬
‫יש שינוי בתוכניות.‬
‫אוקיי.‬
‫כמה זמן אמורים לצלות נקניקיות שעועית?‬
‫עד שהן נהפכות לחזיר.‬
‫אימא, תודה שהכנת‬ ‫את הביצים הממולאות המפורסמות שלך!‬
‫אני לא רוצה להשוויץ אבל לא הצלחתי‬ ‫להעביר אותן דרך האבטחה בנמל התעופה‬
‫כי הן מפציצות!‬
‫היי!‬ ‫-טבעונים לא אוכלים ביצים.‬
‫טוב, זה יהיה רק בינינו.‬
‫מ'דיר לא צריכה לדעת.‬
‫אני אזכור את זה.‬
‫וואו, דוד דניאל,‬ ‫אתה תמיד מוצא את העבודות הכי מגניבות.‬
‫כשאגדל, אני רוצה להיות בדיוק כמוך.‬
‫לא, אתה לא.‬
‫לעזאזל, מ'דיר. אני מנהל‬ ‫את חדר הבריחה הכי לוהט בג'ורג'יה.‬
‫אני מביא הביתה טבעות בצל ללא הגבלה.‬
‫כל כך קשה להרשים אותה.‬
‫מה עושים, דוד דניאל?‬
‫לכו בעקבות הרמזים שמובילים למפתח‬
‫שישחרר אתכם מהחדר. יש לכם שעה.‬
‫מה יקרה אם לא נצליח תוך שעה?‬
‫או אם אצטרך לברוח לחדר הנשים?‬
‫אז אני אשחרר אתכם.‬
‫מה הרעש הזה?‬
‫זאת המומיה מארון הקבורה.‬
‫אם תפתח דלת לא נכונה, היא תבלע אותך!‬
‫מגניב.‬ ‫-אז קדימה.‬
‫כי אני מקודשת וחמושה לקרב!‬
‫זה שוריקן?‬
‫חדש. אהבת?‬
‫אני שמח שאת בצד שלי.‬
‫וכדאי שתוודא שכך זה נשאר.‬
‫היי, כולם. זאת מורגן.‬
‫היי!‬
‫נעים להכיר, מורגן. מה הבאת?‬
‫אני אוהבת לבשל והכנתי ביצים ממולאות.‬
‫עשיתי בלגן.‬
‫טוב.‬
‫תודה לך.‬
‫מורגן, הן מעולות.‬
‫תודה, אדוני.‬ ‫-נכון שהן הכי טובות שאכלתם אי פעם?‬
‫הן טובות כמעט כמו הביצים שלי.‬
‫כמעט. אל תשכח,‬ ‫השתמשתי בביצים שלי כדי להקסים אותך.‬
‫נכון, חומד. ליופי ולאישיות שלך‬ ‫לא היה שום קשר.‬
‫טוב, מלי לכדה אותי בעזרת פשטידת בטטות.‬
‫והמקרוני בגבינה שלה.‬
‫הכול כמעט. אתם מכירים את המאכלים שלה.‬
‫לא ידעתי מה תרצו לשתות, גברת מק'קלאן,‬ ‫אז הבאתי מבחר.‬
‫כמה את חביבה.‬
‫תודה.‬
‫כזאת חנפנית.‬
‫בסדר. הרמז הראשון הוא,‬
‫"למה יש ידיים ופנים אבל לא יכול לחייך?"‬
‫הייתי אומרת שעון, אבל אני לא רואה פה אחד.‬
‫תראי, זה שעון שמש.‬
‫אז למה הם לא פשוט כתבו?‬
‫התשובה בטח קשורה לזה איכשהו.‬
‫עכביש!‬
‫מ'דיר, הוא ממש קטן.‬
‫את הרבה יותר גדולה. תדרכי עליו.‬
‫אני הרבה יותר גדולה גם ממך.‬ ‫אולי כדאי שאדרוך עליך.‬
‫דניאל?‬
‫דניאל, מותק, תוציא אותנו מפה!‬
‫אני מנסה לשחרר אתכם‬ ‫אבל נראה לי שיש תקלה במערכת.‬
‫אז תעשה ביטול-תקלה ותוציא אותי מכאן!‬
‫מצטער, זה לא מצליח, מ'דיר.‬
‫תצטרכו לפתור את החידה, למצוא את המפתח‬
‫ולהשתמש בו כדי לפתוח את הדלת מבפנים.‬
‫אבל יש אולי 40 רמזים כאן. זה ייקח שעות!‬
‫תתקשר לבוס ותגיד שנתקענו.‬
‫אני יכול לעשות זאת‬ ‫אבל אז הוא יאשים אותי בתקלה ויפטר אותי.‬
‫אז מה? אתה רגיל לזה!‬
‫תאמיני לי, אני מנסה בכל הכוח!‬
‫אנחנו לכודים.‬
‫נורא חם לי.‬
‫קשה לי לנשום.‬
‫מ'דיר, זה בסדר. רק תנשמי.‬ ‫-אני לא נושמת?‬
‫הפסקתי לנשום? תזעיק רופא!‬
‫אימא, אבא, אלה אתם?‬
‫לא. את בסדר.‬
‫רק תנשמי. פנימה, החוצה. זהו זה.‬
‫תודה.‬ ‫-בבקשה.‬
‫שאקה ואני קטפנו אותם בשבילך, גברת מק'קלאן.‬
‫בסדר. תודה.‬
‫למה היא משתדלת כל כך להיות נחמדה אליי?‬
‫היא רוצה לעשות רושם טוב.‬
‫כך גם אני עושה עם אמו של דיון.‬ ‫-כן.‬
‫גם היא שונאת את זה.‬
‫מה? באמת? למה לא סיפרת לי?‬
‫איך אגרום לאימא שלך לחבב אותי?‬
‫טוב, אני יכול להיפרד ממך.‬
‫בסדר, הכול מוכן!‬
‫תביא לי צלחת. אני אוכל בערסל.‬
‫הדבר הזה כל כך נוח.‬
‫אני יודע. אני כבר מת לחזור לשכב בו.‬
‫טוב, בסדר.‬
‫מר מק'קלאן, שיחקת אותה‬ ‫עם המנה הטבעונית שלנו.‬
‫לא מבדילים כמעט בין זה לבשר אמיתי.‬
‫כן, אפשר…‬
‫ממש לטעום את האנושיות.‬
‫לא חסר לי בשר בכלל.‬
‫את בטוחה?‬
‫את בטוחה שאת לא רוצה ביס…‬
‫זה כמו שמ'דיר אומרת,‬ ‫"אלוהים לא אוהב כיעור".‬
‫טוב, אני בטוח שהוא אוהב צלעות.‬
‫לכן הוא המציא את חוק חמש השניות.‬
‫אוקיי.‬
‫"מצאו את הנחש שמגן על הסרקופג.‬
‫אחרי שישיל את עורו,‬ ‫השתמשו בו כדי לקשור קשר."‬
‫לקשור קשר בעור נחש?‬
‫אני מעדיפה להכין חגורה.‬
‫עכביש!‬
‫לא, מ'דיר, תראי, זו סתם חתיכת מוך.‬
‫אני לא יודעת למה אבל אני מרגישה‬ ‫שעלה עליי עוד עכביש.‬
‫מ'דיר, העכביש בכלל לא עלה עלייך.‬
‫למה את פוחדת מהם כל כך?‬
‫זה סיפור ארוך.‬
‫טוב, יש לי זמן.‬
‫ואני אוהב את הסיפורים שלך.‬
‫טוב, אם כבר נתקענו כאן.‬
‫אתה יודע מיהי רובי ברידג'ס, נכון?‬
‫כן. הילדה השחורה הראשונה‬ ‫שהתקבלה לבית ספר לבן בניו אורלינס.‬
‫נכון.‬
‫כאן בקולומבוס,‬
‫היה לי סיפור אינטגרציה משלי.‬
‫באמת?‬
‫למדתי בבית ספר לשחורים במבנה ישן ומוזנח.‬
‫לא הייתה לנו ספרייה אפילו.‬
‫רק פינה בתוך החדר‬
‫עם כמה ספרים מרופטים.‬
‫ואני אהבתי מאוד לקרוא.‬
‫חבר של אבא שלי, כומר,‬
‫ארגן שאקבל אישור מיוחד‬
‫שיאפשר לי להשתמש בספריית בית הספר הלבן.‬
‫הוא היה גדול ומודרני, ומלא באלף ספרים.‬
‫בטח אהבת ללכת לשם.‬
‫באמת אהבתי.‬
‫אבל…‬
‫כמה מהאנשים הלבנים לא אהבו את זה.‬
‫וזה משך את תשומת לבו של מנוול אחד.‬
‫ג'ימי בלארד.‬
‫ב-1960 הייתי ילדה חכמה וממושמעת.‬
‫לעתים נדירות אכלתי מתוקים.‬
‫אז באותו יום נהניתי מפינוק מיוחד.‬
‫גביע קטן של גלידת וניל.‬
‫תראו מה זה.‬
‫את הילדה הצבעונית שכולם מדברים עליה.‬
‫היי. אני אמיליה ויליאמס.‬
‫אני ג'ימי.‬
‫בלארד.‬
‫היי! זה לא יפה!‬
‫מה תעשי? תלשיני עליי?‬
‫זה לא יעניין אף אחד.‬
‫אני שונא בריונים.‬ ‫-גם אני.‬
‫וג'ימי היה בריון מהסוג הגרוע ביותר.‬
‫מטומטם, גזען וחסין מפני כל דבר.‬
‫אבא שלו היה מפקד המשטרה!‬
‫אין לך מה לחפש בספרייה שלנו.‬
‫האנשים הצבעוניים בורים.‬
‫את בטח בקושי יודעת לקרוא.‬
‫עזוב אותי, בבקשה.‬
‫מ'דיר!‬
‫זה אני, דניאל!‬
‫תיקנת את מנעול הדלת?‬
‫לא, אבל…‬
‫הבן האהוב עלייך מת מרעב.‬ ‫תוכלי להלוות לי כסף לאוכל?‬
‫איך תיתני לו כסף אם נתקענו בפנים?‬
‫תסתכל.‬
‫חומד, תחוב את האצבעות מתחת לדלת.‬
‫בסדר. את רואה אותן?‬
‫כן!‬
‫אני ממש מצטערת, גברת מק'קלאן!‬ ‫לא התכוונתי לפגוע בך.‬
‫לא, זה בסדר.‬
‫זה בסדר.‬
‫זאת בסך הכול יצירת אמנות שלא תסולא בפז‬ ‫מהילדות של הבן שלי.‬
‫יהיה קל להחליף אותה.‬
‫אלך להביא גבות נייר.‬
‫זאת בסך הכול חולצה, אימא. תירגעי!‬
‫להירגע? על מה הוא מדבר? אני רגועה.‬
‫תראו מי התעורר סוף סוף. מה מצחיק, אבא?‬
‫קוקו מתנהגת כמו מישהי שאנחנו מכירים היטב.‬
‫מי?‬
‫השם מתחיל ב-מ' ונגמר ב-יר'.‬
‫מ'דיר?‬
‫לא, אני הרבה פחות גרועה.‬
‫"הגובה של מוז אולי 1.98 מטרים,‬
‫אבל הוא תמיד יהיה התינוק הקטן שלי."‬
‫"למרות שראשו של שאקה-בו שלי‬ ‫היה גדול מדי בלידה,‬
‫הכול מושלם בתינוקי שלי.‬
‫אפילו כשכואב לו."‬
‫מ'דיר תמיד חשה מאוימת‬ ‫וחשבה שאני לוקחת ממנה את מוז.‬
‫שאקה בן 15!‬
‫הוא לא יתחתן עם מורגן.‬
‫נכון?‬
‫היי, סירי, מה הגיל הצעיר ביותר‬ ‫לנישואים בג'ורג'יה?‬
‫17.‬
‫הם השתגעו?‬
‫זה צעיר מדי.‬
‫לא. אין מצב שאתן לילדה המופקרת הזאת לקחת…‬
‫אלוהים!‬
‫אני באמת מתנהגת כמו מ'דיר!‬
‫נכון. אבל השאלה היא,‬ ‫האם תמשיכי להתנהג כמו מ'דיר?‬
‫האמת שהשאלה היא, מתי תקום מהערסל שלי?‬
‫לא, אח שלי. תצטרך להשיג לך אחד משלך.‬
‫ידעתי שאם ארביץ לג'ימי בלארד,‬
‫הרבה צרות ייפלו על ראשה של משפחתי,‬
‫אז ניסיתי להתחמק ממנו.‬
‫אבל משרת השטן הזה תמיד הצליח למצוא אותי.‬
‫אין פלא שאת לא אוהבת עכבישים.‬
‫זה לא היה הדבר הכי גרוע.‬
‫אחרי שהוא צחק עליי, הוא אמר,‬
‫"תראי, גרמתי לך לרקוד."‬
‫ואז הוא כינה אותי‬ ‫בשם המרושע ביותר בשפה האנגלית.‬
‫הוא השתמש בכינוי גנאי?‬
‫הסיפור הזה מרתיח.‬ ‫-לכן אני לא מספרת אותו לעתים קרובות.‬
‫לא יודע מה הייתי עושה לו מישהו קרא לי כך.‬ ‫זה היה גורם לי לרצות להילחם.‬
‫למרבה הצער, מאזי, אולי תיאלץ להילחם,‬
‫ואנחנו יודעים שזה לא מי שאתה באמת.‬
‫אבל אי אפשר לתת לאנשים לעשות את זה.‬ ‫-נכון.‬
‫כלומר, זה ירסק את נשמתך ויפיל את רוחך.‬
‫כל השנים ניסיתי לשכוח את הכאב שלי,‬
‫אבל העכבישים מוכיחים‬ ‫שהוא עדיין משפיע עליי.‬
‫אז מה אפשר לעשות?‬
‫מאזי!‬ ‫-תצטרכו לשלם על זה!‬
‫בוא לכאן.‬
‫תקשיב לי.‬
‫יש אנשים רעים ופגועים בעולם הזה,‬
‫והם ישתמשו במילה הזאת‬ ‫כדי לנסות להביס אותך,‬
‫לגרום לך להרגיש פחות ממה שאתה.‬
‫אבל האמת היא שהם יודעים שאתה נהדר,‬
‫והם שונאים אותך על כך.‬
‫מ'דיר, מאין כל החוכמה הזאת?‬
‫בגילי הבשל, 42?‬
‫אני אסירת תודה כי מהשיחה איתך‬
‫אני מבינה‬
‫שאף אחד,‬
‫ושום מילה, בטח לא המילה הזאת,‬
‫חזקים יותר ממני.‬
‫שמעתי אותך.‬
‫מ'דיר!‬ ‫-מה? הפה שלי מסריח?‬
‫לא. אני רואה את העכביש.‬ ‫אבל אל תדאגי, אני אטפל בזה.‬
‫לא. פשוט תניח לו. הוא בסך הכל עכביש.‬
‫רגע.‬
‫אז את לא פוחדת מעכבישים יותר?‬
‫טוב, אני לא אוהבת אותם.‬
‫אבל נמאס לי לפחד.‬
‫אני הרבה יותר חזקה‬
‫מהדבר הקטן הזה.‬
‫או מאנשים כמו ג'ימי בלארד.‬
‫לא ישברו אותנו.‬
‫בשום מצב.‬
‫דניאל מציל את המצב!‬
‫הכול בשליטה. מצאתי את המפתח.‬
‫סליחה?‬
‫נלכדנו פה כי אתה‬
‫שכחת איפה שמת את המפתח?‬
‫בחיי!‬
‫אמרת שזו תקלה מכנית!‬
‫טוב, זה יכול היה להיות.‬
‫אבל תרגיעו, בסדר?‬ ‫לא אדרוש תשלום על הזמן הנוסף.‬
‫תביא את הצעיף שלי. הוא שם, על הכיסא.‬
‫אין כאן כיסא.‬ ‫רגע, מ'דיר. אני לא רואה צעיף.‬
‫אתה יודע מה עושים, דוד.‬
‫אתה צריך רק לפתור את החידה‬ ‫כדי למצוא את המפתח.‬
‫מצחיק מאוד.‬
‫אבל שכחתם שהמפתח אצלי.‬
‫היא נפתחת רק מבחוץ!‬
‫מ'דיר? מאזי?‬
‫מישהו?‬
‫הצילו בבקשה! אין כאן מספיק אוויר!‬
‫תראי, אימא. מורגן נפטרה מהכתמים.‬ ‫היא טובה בכביסה יותר ממך אפילו.‬
‫זה…‬
‫ממש נפלא.‬
‫אני ממש מצטערת, גברת מק'קלאן.‬
‫תקשיבי, אין לך על מה להתנצל.‬
‫את מקסימה, ואני ממש שמחה שהתינו...‬
‫זאת אומרת ששאקה‬
‫מצא בחורה כל כך נחמדה.‬
‫אוי, לא!‬
‫אני מקווה שאלו לא קיפודים שוב.‬ ‫-קיפודים לא נוהמים ככה.‬
‫חומד, תיזהר! אולי זה חזיר בר.‬
‫כן, אין ספק שאלו חזירים.‬
‫ולחזירים אין תיקי בירקין. מ'דיר מנצחת.‬
‫זה ערסל אמיתי.‬
‫אני מרגיש כאילו ישנתי שבוע.‬
‫נשמע נחמד. ניסיתי להזמין עוד אחד‬ ‫אבל יש רשימת המתנה של שישה חודשים.‬
‫טוב, תוכל לנפח מזרן אוויר‬
‫ולהניח אותו בחצר ליד הערסל שלי.‬
‫הדיווה הטבעונית שוטפת כלים.‬ ‫אני מניחה שניצחתי בהתערבות.‬
‫משהו כזה. נשברתי ואכלתי צלע.‬
‫ג'ייד, אכלת 12 צלעות. קוראים לזה "כתר".‬
‫איך היה בחדר הבריחה?‬ ‫-מעניין בזכות מ'דיר.‬
‫בחייך!‬
‫נהניתי מהחברה.‬
‫היי. מה קרה למגעיל ההוא, ג'ימי בלארד?‬
‫טוב, שמעתי שהוא היה מעורב בתאונה מסתורית‬
‫ויצא ממנה עם רגל מעץ.‬
‫אבל הוא אדם הרבה יותר נחמד היום.‬
‫איזו תאונה?‬
‫מאין לי לדעת?‬
‫לא הייתי שם.‬
‫וגם אם הייתי,‬
‫איש לא יכול להוכיח זאת.‬
‫- יוצר הפרק מקדיש אותו‬ ‫"להוריי, מקור השראה והגיבורים שלי". -‬
‫תרגום כתוביות: דנה סבן -‬