‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫"אני רוצה שתפגשו את המשפחה שלי ‬ ‫הם באים לדרום להישאר איתי ‬
‫מוז הגדול ‬ ‫-אתם אוהבים אותי? ‬
‫כן. -אני קוקו! ‬
‫ג'ייד, וכמובן יש לי הרבה מה להגיד ‬ ‫אני אחות גדולה, מרדנית שאסור לפספס ‬
‫תקראו לי שאקה ‬ ‫אני מספר אחת ‬
‫מאזי, מאזי, מאזי, מאזי, מאזי זה אני ‬
‫אימא קטנה אני אמי‬
‫שרים בקול ונהנים‬
‫זוהי "משפחה אחת"‬
‫- ברוכים הבאים לקולומבוס ג'ורג'יה -‬
‫לעזאזל. שברתי עוד קישוט לחג המולד.‬ ‫טעות שלי.‬
‫טעות שלך?‬ ‫ אם תשבור עוד אחד, תחטוף בישבן!‬
‫ברכות לחג, משפחה.‬
‫נראה שהמתנה שממשיכה לקחת הגיעה.‬
‫שקט, ילדה קטנה.‬
‫תזמון מושלם, דוד דניאל. אתה יכול‬ ‫לעזור לי להתיר את שרשרת המנורות.‬
‫נחמד מצידך לחלוק איתי את העבודה שלך, שאקה,‬ ‫אבל אני כאן רק בשביל הגאמבו.‬
‫אין עבודה, אין גאמבו.‬
‫זוז הצידה ותן לגבר לטפל בזה.‬
‫סבא, מתי הגאמבו המיוחד שלך יהיה מוכן? ‬ ‫אני רעבה.‬
‫אני מצטער, אמי,‬ ‫אבל הסוד של גאמבו מוצלח הוא זמן.‬
‫הצרחה הזאת לא הייתה ממש גברית.‬
‫הקול שלי עדיין עמוק יותר משלך.‬
‫אני לוקחת את הסל הזה לשכנים.‬ ‫אני כבר חוזרת.‬
‫קדימה, חבר'ה. ‬ ‫בואו נלך לצפות בסרטי חג מולד ברצף.‬
‫היי!‬ ‫-כן!‬
‫זה לא הוגן. ‬ ‫מגיע לי לקבל מה שאני באמת רוצה.‬
‫מותק, את יצאת מדעתך‬
‫אם את חושבת שנקנה לך‬ ‫נעליים של כריסטיאן לובוטין ב-1,500 דולר.‬
‫טוב, למרבה המזל, הם במבצע ‬ ‫תמורת 700 דולר סבירים מאוד!‬
‫אבא, בבקשה. זה חג המולד.‬ ‫-על מה אתן מדברות?‬
‫האחיינית ההזויה שלך רוצה נעלי לובוטין.‬
‫את צעירה מדי ‬ ‫בשביל לנעול עקבים בגובה 13 ס"מ.‬
‫13 ס"מ? ילדה, פשוט תבקשי קביים במקום.‬
‫אתם כל כך מיושנים.‬
‫תודה, דוד דניאל. בוא נשמע אותך.‬
‫כן. זה לא סיפור גדול. ‬ ‫כיום, כל הנשים נועלות נעליים כאלה.‬
‫בדיוק. נשים. ג'ייד היא נערה בת 15.‬
‫את עדיין לא גדולה.‬
‫טוב, אני כבר מתה להיות גדולה‬ ‫כדי לעשות מה שאני רוצה.‬
‫ג'ייד, זה תמיד מגיע מהר מדי. קחי את הזמן.‬
‫אל תמהרי כל כך להיות גדולה.‬
‫מאוחר מדי.‬
‫אני כבר גדולה.‬
‫אתם אלה שמסרבים להכיר בכך!‬
‫אני מספיק גדולה‬
‫כדי לעשות כרצוני.‬
‫אני גדולה.‬
‫אני מספיק גדולה‬
‫כדי לעשות כרצוני.‬
‫איפה אנחנו?‬ ‫הקישוטים האלה לחג המולד ממש מוגזמים.‬
‫טוב, על השלט כתוב "עיר הגדולים".‬
‫- עיר הגדולים -‬
‫לא שמעתי עליה.‬
‫כן, גם אני לא.‬ ‫נראה לי שאנחנו כבר לא בג'ורג'יה.‬
‫מה את אומרת.‬
‫יש לנו אורחים.‬
‫תיכנסו לעיר הגדולים.‬ ‫אנחנו ועדת קבלת הפנים.‬
‫אני אבוני. זאת אסנס. הוא ג'ט. נעים להכיר.‬
‫תישארו איתנו ונראה לכם את העיר.‬
‫אין צורך להיות במתח. אנחנו בשטח.‬
‫אין צורך לטרוח. אנחנו פה, זה בטוח.‬
‫בדיוק. ככה. אין בעיה. בואו...‬
‫נהיה מטופשים-יה.‬
‫לא יכולתן לספר לי על הקטע של החרוזים?‬ ‫יש סיבה למה יש לנו צ'אט קבוצתי.‬
‫היי! מישהו יכול בבקשה ‬ ‫להגיד לנו איפה אנחנו?‬
‫אתם בעיר הגדולים,‬
‫שבה לא חשוב בני כמה אתם, אתם גדולים.‬
‫אפילו אני?‬
‫אפילו את.‬ ‫-מה זה אומר? מה נעשה?‬
‫"מה נעשה?"‬
‫מה שמתחשק לכם. האם ציינתי‬
‫שאתם גדולים?‬
‫היי, בואו אחריי.‬
‫- חנות לגדולים בלבד -‬
‫איזו חנות מקסימה! מה אתם מוכרים?‬
‫כל מה שאת רוצה, יקירתי!‬
‫"שחררו את הראש‬
‫ברכותיי, אתם לא מוגבלים"‬
‫מה קורה?‬
‫"תגידו שלום לחיים טובים ‬ ‫והיו שלום למטלות‬
‫להתראות להוראות‬ ‫שלום, עצמאות‬
‫ביי לחובות‬ ‫עשו מה שבא לכם להיות‬
‫היי, חופש, אתה כוכב ‬
‫ביי, ילדות, כי זה מה שאת‬
‫גדולים ומהממים‬ ‫-היו גדולים‬
‫עצמאות, לא תלות‬ ‫-היו מהממים‬
‫אז בואו בעקבותינו‬ ‫-בעקבותינו‬
‫היו גדולים ומהממים‬ ‫-אנחנו מהממים!"‬
‫אין לנו כסף. איך נשלם על כל זה?‬
‫את גדולה! יש לך כרטיס אשראי.‬
‫"אני החדש‬ ‫נולדתי מחדש‬
‫אני אטייל בעולם‬
‫מהחלל, אתם תראו ‬
‫אני אסטרונאוט ‬ ‫לא ילד שלומד ‬
‫שלום, אפשרויות ‬ ‫להתראות, כוח הכבידה ‬
‫כי בגלקסיה ‬ ‫אף אחד לא כועס עליי‬
‫אני טס בחופשיות בין הכוכבים ‬
‫ביי לילדות, כי זה מה שאת ‬
‫גדולים ומהממים‬ ‫-היו גדולים‬
‫עצמאות, לא תלות‬ ‫-היו מהממים‬
‫אז בואו בעקבותינו‬ ‫-בעקבותינו‬
‫היו גדולים ומהממים‬ ‫-אנחנו מהממים!"‬
‫תורי. עכשיו כשאני גדולה,‬ ‫אני אציל חיי אנשים.‬
‫רק רגע. נסיכות הן לא רופאות.‬
‫הן כן בעיר הגדולים.‬
‫במקרה הזה, מיקרופון, בבקשה.‬
‫"כוכב פופ, שף, שחקן פוטבול ‬
‫כמו העוגות שלי, אני תלת שכבתי‬
‫אני אשיר במחצית בסופרבול ‬
‫ואז אבקיע את הטאצ'דאון המנצח ‬
‫גדולים ומהממים.‬ ‫-היו גדולים‬
‫עצמאות, לא תלות‬
‫אז בואו בעקבותינו‬ ‫-בעקבותינו‬
‫היו גדולים ומהממים‬ ‫-אנחנו מהממים!"‬
‫מה איתך?‬
‫אני כבר חוזרת.‬
‫מי את?‬
‫אני גדולה ומהממת.‬
‫נעלי החלומות שלי!‬
‫אבל הן כל כך יקרות.‬
‫למי אכפת? זוכרת את כרטיס האשראי שלך?‬
‫מצטערת, אנחנו חייבים עכשיו לסגור ‬
‫אבל תפגשי אותנו במועדון 21‬ ‫אם את רוצה לחגוג בלי מעצור.‬
‫בסדר.‬
‫ביי, חבר'ה. בואו.‬
‫ביי-ביי!‬ ‫-ביי!‬
‫אני אומר לכן עוד פעם, תקשיבו טוב.‬ ‫צריך להעיף את כל החרוזים, זה הסוף.‬
‫היי, עשיתי את זה!‬
‫אני משורר ‬ ‫מי היה מתאר?‬
‫אתן שומעות מה אני אומר?‬ ‫אתן מבינות?‬
‫- יער הממתקים -‬
‫אני יכול להתרגל למקום הזה.‬
‫לקבל דברים בחינם ‬ ‫בתמורה להחלקת חתיכת פלסטיק.‬
‫להיות גדול זה כמו להיות בגן עדן.‬
‫שלום, איכרים.‬
‫את מלאך?‬ ‫-איך אתה מעז?‬
‫אני המכשפה הכסופה, ‬ ‫המכשפה הכי רעה בצד הזה של עיר הגדולים,‬
‫ואני רוצה שתורידי ‬ ‫את נעלי העקב האדומות שלי.‬
‫תשכחי מזה, אחותי. את צריכה להשיג משלך.‬
‫חוץ מזה, ‬ ‫הן יותר מדי קטנות לכפות ברגליים שלך.‬
‫את יודעת מה אומרים על מכשפות‬ ‫עם כפות רגליים גדולות?‬
‫לא.‬ ‫-אנחנו מכסחות הרבה ישבנים!‬
‫ואם לא תיתני לי את הנעליים האלה,‬
‫את תתחרטי על זה‬
‫במשך חמש השניות האחרונות של חייך האומללים!‬
‫תני לה את הנעליים ‬ ‫לפני שהיא תעשה אותך על האש.‬
‫את יפה.‬
‫תודה. אני מכשפת הזהב.‬
‫את יכולה לקרוא לי גולדי.‬
‫טוב, אף אחד לא הזמין אותך, גולדי הטובה.‬
‫מכשפה, בבקשה! תעזבי את הילדים האלה!‬ ‫תחזרי לצד שלך בעיר!‬
‫אין ילדים בעיר הגדולים.‬
‫וחוץ מזה, אני רוצה לנעול את הנעליים האלה‬ ‫למסיבת חג המולד השנתית של המכשפות.‬
‫תתרחקי, כספי!‬
‫משטרת האופנה הוציאה נגדך צו מעצר.‬
‫הלוואי שהיית עושה את זה.‬
‫זה לא הסוף, גולדי.‬
‫אני פשוט אגיד את זה.‬
‫אני לא אוהבת אותה.‬
‫גולדי, את מדהימה.‬
‫תגיד לי משהו שאני לא יודעת.‬
‫אבל מה שאני כן יודעת זה‬ ‫שכולכם עדיין ילדים.‬
‫אין לכם סיבה להיות בעיר הגדולים.‬
‫אני מסכים. המכשפה המרושעת הזאת ‬ ‫הורידה לי 20 שנה מהחיים מרוב פחד.‬
‫אני לא מחזירה את הדברים שלי.‬
‫בסדר. אבל ילדים, תמהרו לחזור הביתה.‬
‫תאמינו לי, המקום הזה לא בשבילכם.‬
‫באיזה כיוון נמצאת קולומבוס?‬
‫לכו בדרך הסגולה-זהובה אל המעלית המכושפת.‬
‫היא הייתה יכולה לתת לנו טרמפ.‬ ‫-ידעתי שהוא יגיד את זה.‬
‫זה הגיוני.‬ ‫-זה בסדר. בואו.‬
‫- מועדון 21 -‬
‫זה המועדון שאבוני, אסנס וג'ט דיברו עליו.‬
‫למי אכפת? אנחנו מחפשים את המעלית המכושפת.‬
‫נכון.‬
‫אחרי שאלך לבדוק את המועדון.‬
‫אבל גולדי אמרה לנו למהר הביתה.‬
‫לא. היא אמרה, "ילדים, תמהרו לחזור הביתה."‬
‫בניגוד אליכם, אני גדולה.‬
‫אבל היא אמרה...‬ ‫-לא!‬
‫תמשיכו בלעדיי. אחזור הביתה כשאהיה מוכנה.‬
‫בסדר, ילדה. תעשי מה שבראש שלך.‬
‫ברוכה הבא. אני קאט דדי.‬ ‫אז, מה את שותה הערב?‬
‫אני אשתה שירלי טמפל.‬ ‫הרבה שירלי ומעט טמפל.‬
‫אז כמה זמן תהיי בעיר?‬
‫טוב, כבר הייתי בדרך הביתה,‬
‫אבל אני כל כך נהנית, אני לא רוצה ללכת.‬
‫זה הרבה יותר טוב מאשר להיות ילדה‬
‫ולציית לחוקים של כל האחרים.‬
‫כן, אבל אני חייב להודות,‬
‫לפעמים אני מתגעגע לימים הטובים ‬ ‫שבהם הייתי ילד.‬
‫אין מצב.‬
‫יש מצב.‬
‫עכשיו תקשיבי ותרשי לאיש הלא ממש זקן הזה ‬ ‫להגיד לך משהו.‬
‫"טוב, תני לי לקחת אותך בחזרה ‬ ‫לימים הטובים ‬
‫לפני שהייתי צריך להרוויח כסף‬ ‫ויכולתי לשחק כל היום‬
‫לפני שהכסף שלי הלך‬ ‫בגלל מס הכנסה‬
‫ובגלל מס רכוש‬ ‫ויכולתי פשוט לנוח‬
‫אבל לפחות יש לך הכנסה ועצמאות‬
‫עם העצמאות ‬ ‫מגיעות מחויבויות‬
‫כמו ילדים ובת זוג ואח מובטל ‬
‫אני חושבת שאקנה את המעיל ‬ ‫בלי מחשבה נוספת‬
‫לא, עדיף להיות צעיר יותר ‬ ‫לאין שיעור‬
‫והלוואי שיכולתי ‬ ‫לחזור לימים הטובים ‬
‫אחת, אחת, שתיים, שתיים, שלוש, ארבע!‬ ‫-טוב ‬
‫תני לי לקחת אותך בחזרה‬ ‫לפני שיהיו לי התחייבויות‬
‫היו לי יותר יכולות, זריזות, ניידות‬
‫עכשיו הכול כואב והגב מייסר‬
‫מרוב ישיבה מול המחשב‬ ‫ומהנסיעה לעבודה‬
‫אבל לפחות אתה יכול לנהוג‬ ‫ולהגיע לאיפה שתרצה‬
‫בחייך!‬ ‫אפשר לנהוג אבל אני מעדיף לישון‬
‫זאת גולת הכותרת של היום שלי‬ ‫ללכת לישון‬
‫ולראות את עונה 3 של "איב"‬
‫עדיף להיות גדול‬ ‫לא אכפת לי מה תגיד ‬
‫כן, את עוד תקווי שיכולת לחזור‬ ‫לימים הטובים ‬
‫בום!‬
‫לא הייתי מחליפה את להיות גדולה‬ ‫בתמורה לשום דבר.‬
‫טוב.‬
‫אז הנה החשבון שלך.‬
‫אין בעיה. אני מטפלת בזה.‬
‫"נדחה"?‬
‫אולי תוכלי להשתמש בכרטיס אחר?‬
‫אין לי כרטיס אחר.‬
‫סליחה!‬
‫טוב, זה מבאס.‬
‫אני מוכנה ללכת הביתה עכשיו.‬
‫נמאס לך להיות גדולה?‬
‫לא.‬
‫זה פשוט קל יותר ‬ ‫כשהוריי משלמים את החשבונות.‬
‫"גדולים ומהממים"‬
‫שאקה, אתה כבר בבית?‬
‫ג'ייד, האיש חטף את מאזי ואת אמי.‬ ‫אנחנו צריכים עזרה!‬
‫מה?‬
‫למה את עדיין כאן? אין לך כסף.‬
‫בדיוק גיליתי שאחי ואחותי‬ ‫נחטפו על ידי האיש.‬
‫האיש מחפש גם אותך? כדאי שתלכי.‬
‫אני אלך בעוד שנייה.‬ ‫-בלתי אפשרי.‬
‫אני עומד על טעותי.‬
‫הילדה הזאת טובה.‬
‫- המעלית המכושפת -‬
‫- חוות הכסף של האיש -‬
‫תראה! האיש מאלץ את מאזי ואת אמי‬ ‫לעבוד בחוות הכסף שלו.‬
‫תמיד תהיתי איך נראית הלבנת כספים.‬
‫בדיוק ככה דמיינתי את זה.‬
‫תראה את מאזי ואת אמי המסכנים.‬
‫תמשיכו, ילדים.‬
‫האיש לא מרוצה כשאתם עובדים לאט.‬ ‫-אנחנו עובדים הכי מהר שאפשר.‬
‫תעבדו מהר יותר...‬
‫- בור כסף -‬
‫או שגובי החובות יזרקו אתכם ‬ ‫לבור הכסף חסר התחתית של האיש.‬
‫נפעל לפי התוכנית?‬ ‫-בטח.‬
‫אין כמו ריח של כסף טרי.‬
‫- האיש -‬
‫שלום, מר איש.‬ ‫-שלום, עלמתי.‬
‫ומי את?‬
‫אני רק מישהי שרוצה לשלם את חובותיה.‬
‫הו, כן!‬
‫חכי רגע.‬
‫זה הכסף שלי.‬
‫לא!‬
‫כנראה נפלה טעות. תנסה שוב.‬
‫אני חופשי! אני...‬
‫מה לעז... גובי חובות!‬
‫תברחו! קדימה!‬
‫הצילו!‬
‫הכסף שלי!‬
‫זהירות!‬ ‫-הכסף שלי!‬
‫הכסף שלי!‬
‫קדימה!‬
‫- המעלית המכושפת -‬
‫קדימה, חבר'ה!‬
‫אני מצילה אתכם מחיים של עבודה קשה‬ ‫ואתם נוטשים את אחותכם מאחור?‬
‫את אטית מדי.‬
‫את לא עוזבת את עיר הגדולים בנעליים האלה.‬
‫ילדה, את צריכה לרדת מזה.‬
‫קניתי אותן. הן שלי.‬
‫ואת לא יכולה לקבל אותן.‬ ‫מצטערת, אני לא מצטערת.‬
‫תני לי את הנעליים!‬
‫או שאוכל את הילדים.‬
‫ג'ייד, תני לה את הנעליים ‬ ‫או שאני אתן לה אותן.‬
‫לא אמרתי לך לעזוב את הילדים האלה במנוחה?‬
‫גולדי, תודה לאל שאת כאן.‬
‫בבקשה, תעלימי את המכשפה המשוגעת הזאת ‬ ‫כדי שנוכל ללכת הביתה.‬
‫לא, לא הבנת אותי.‬
‫אני כאן כדי להגן על הילדים, לא עלייך.‬
‫את גדולה ומהממת, זוכרת?‬
‫מה?‬ ‫-גדולים נלחמים בעצמם במלחמות שלהם.‬
‫נכון מאוד, גברת שוויצרית.‬
‫אם את קשוחה מספיק לנעול את הנעליים האלה,‬ ‫תהיי קשוחה מספיק כדי להיקבר בהן.‬
‫האפלה שלה אמיתית.‬
‫טוב. בסדר. קדימה. היי.‬
‫בסדר, קדימה. אנחנו נילחם או מה?‬
‫מה קורה? קדימה.‬
‫תרימי את האגרופים. קדימה.‬ ‫זה עומד לקרות. קדימה, ילדה.‬
‫ג'ייד היא היחידה שתחטוף.‬
‫אוי, לא, יקירתי!‬
‫כאן בעיר הגדולים‬ ‫אנחנו לא נלחמים באגרופים שלנו.‬
‫אז איך אתם נלחמים?‬
‫בנשף, יקירתי. אנחנו נלחמים בנשף.‬
‫התאספו, אנשים גדולים!‬
‫אנחנו עומדים לצפות בקרב אפי!‬
‫כן. זה קרב לטעמי.‬
‫- בית נינג'ה -‬
‫אני נקראת בית לבייז'ה.‬
‫כן! פפר לבייז'ה.‬
‫המלכה האחרונה של נשפי הארלם. בחירה מצוינת.‬
‫וילי נינג'ה עד שאמות.‬
‫הסנדק האגדי של הווגינג!‬
‫בבקשה, אל תביכי אותו.‬
‫מהר! תתגנדרו לפני שנשתעמם מכן.‬
‫שלום, אנשים מהממים!‬
‫אני המנחה שלכם, אדוניס.‬
‫וחדשות טובות שייגרמו לכם ריגוש.‬
‫עבדכם הנאמן רווק כרגע.‬
‫תתקדם, מאהב! זה נשף, לא גריינדר!‬
‫נכון.‬
‫והקטגוריה היא OTA.‬
‫פתוח לכולם.‬
‫ווג.‬
‫קדימה, גבירותיי.‬
‫הורסת.‬
‫קטלנית.‬
‫תראו את זה! האם היא עכשיו...‬
‫כן, גברתי, היא עשתה!‬ ‫הגברות דופקות הופעה הערב, מתוקות!‬
‫ווג! תגישו את הווג הזה!‬
‫שופטים? ציונים! בית נינג'ה?‬
‫עשר.‬
‫תשע.‬
‫שמונה.‬
‫ובית לבייז'ה?‬
‫עשר.‬
‫שלוש עשיריות!‬
‫סליחה, מכשפה,‬
‫אבל הבת לבית לבייז'ה‬ ‫ונעלי האודם הקסומות מנצחות!‬
‫תודה!‬
‫כולנו מלכות.‬
‫הייתי מנצחת אם היו לי הנעליים שלי.‬
‫אבל לא היו לך.‬
‫סליחה, אבל את חלודה, כסופה.‬
‫אז אקח את זה!‬
‫שדדו אותך הרגע, מותק!‬
‫טוב, אז אשדוד ממנה משהו בחזרה!‬
‫אוי, אלוהים. אני כל כך מצטערת!‬
‫אל תדאגי, יקירתי.‬ ‫היא תחזור בפעם הבאה שירד גשם.‬
‫אפשר ללכת הביתה עכשיו?‬ ‫אני לא רוצה לפספס את חג המולד.‬
‫אני רוצה לטעום מהגאמבו של סבא.‬
‫גם אני.‬ ‫-בסדר.‬
‫כן, הגיע הזמן.‬
‫בואו.‬
‫להתראות, כולם!‬ ‫-ביי, חבר'ה.‬
‫ביי, חבר'ה.‬
‫אני אקח את המעלית הבאה.‬
‫ביי.‬
‫להתראות, כולם.‬
‫לעולם לא אשכח אתכם.‬
‫מה קורה?‬
‫אני רוצה לחזור הביתה. ‬ ‫גם אני מתגעגעת למשפחה שלי.‬
‫"זוכרת את כל הזמנים הטובים ‬ ‫שצחקת ושיחקת‬
‫רקדת בחצר, פשוט היית ג'ייד‬
‫את אישה צעירה ויפהפייה‬
‫אבל עדיין הילדה הקטנה של אבא ‬
‫יש לך חיים שלמים בשביל לגדול‬ ‫ולהשתלט על העולם ‬
‫אל תזרזי את הילדות שלך‬ ‫אל תזרזי את הילדות שלך‬
‫תישארי קצת, רק כדי לשחק קצת ‬
‫פשוט תיהני מלהיות צעירה‬
‫אי אפשר להחזיר את הזמן לאחור‬ ‫אף שהייתי רוצה‬
‫אז אל תמהרי לסיים את הילדות שלך‬
‫כשתהיי גדולה, תהיי גדולה‬
‫תצטרכי להסתדר לבד שם בחוץ‬
‫לא תוכלי להיות שוב צעירה‬ ‫ותצטערי שאת לא יכולה‬
‫אז אל תזרזי את הילדות שלך ‬
‫מותק, קחי את הזמן‬
‫אל תזרזי את הילדות שלך"‬
‫רק ילדים יכולים לברוח מעיר הגדולים.‬
‫אני מבינה את זה.‬
‫אני ילדה.‬
‫אלוהים!‬
‫אני מרגישה הרבה יותר טוב.‬ ‫הנעליים האלה הרגו לי את הרגליים.‬
‫קחי אותי הביתה!‬
‫שלי! הכול שלי!‬
‫מה קורה?‬
‫אני רוצה לחזור הביתה. ‬ ‫גם אני מתגעגעת למשפחה שלי.‬
‫אני מבינה את זה.‬
‫אני ילדה.‬
‫אני בבית?‬
‫אני בבית!‬ ‫-כן, מותק, את בבית.‬
‫ממש הבהלת אותנו.‬
‫כן, עמדנו להתקשר למוקד החירום.‬
‫כל כך פחדתי ‬ ‫שכמעט לא אכלתי את העוגיות האלה.‬
‫כמעט.‬
‫ג'ייד, מותק, את בטוחה שאת בסדר?‬
‫כן. פשוט... היה לי חלום מטורף לגמרי.‬
‫הייתי במקום שנקרא עיר הגדולים,‬
‫ומיס קנדי ודניאל,‬
‫והילדה השחורה הזאת‬ ‫מ"היי סקול מיוזיקל" הייתה שם.‬
‫והמכשפה המרושעת שנראתה בדיוק כמוך‬ ‫ניסתה לגנוב את הנעליים שלי.‬
‫איך ידעת שהיא מרושעת? אולי היה לה טעם טוב‬ ‫והיא הייתה צריכה לחסוך.‬
‫עכשיו את בטוחה ומוקפת באנשים שאוהבים אותך.‬
‫אני שמחה שאת בסדר.‬
‫גם אני. שאקה בכה.‬ ‫-נכנס לי משהו לעין.‬
‫אני כל כך מצטערת שהתנהגתי כמו מפונקת‬ ‫בקשר לנעליים האלה.‬
‫כלומר, אתם צדקתם.‬
‫הן מבוגרות מדי בשבילי.‬
‫ואני לא ממהרת לגדול.‬
‫זהו זה. אנחנו לוקחים אותה לבית החולים.‬
‫אימא! אני מרגישה טוב.‬
‫אני אתקשר לרופא ליתר ביטחון.‬
‫אני יודע מה יגרום לך ‬ ‫להרגיש אפילו יותר טוב.‬
‫גאמבו!‬
‫בבקשה, ג'ייד.‬ ‫-תודה, סבא.‬
‫חזרתי.‬
‫משפחת לוסון שלחו את המתנה הרגילה.‬
‫בקבוק של ליקר ביצים מרושע תוצרת בית.‬
‫מרושע?‬
‫כן, מרושע. ‬ ‫אי אפשר להרגיש שום דבר חוץ מרום.‬
‫איכס!‬
‫אבל אנחנו לא רוצים שזה ייזרק לאשפה.‬
‫לא, אנחנו לא.‬
‫אני בטוח שאתם צודקים.‬
‫- חג מולד שמח -‬
‫- הו-הו-הו -‬
‫- חג המולד -‬
‫- חג מולד שמח! -‬
‫- וילי נינג'ה, 12.4.61 - 2.9.06 ‬ ‫הסנדק של הווגינג -‬
‫- מרבים לחקות אותו‬ ‫אבל אי אפשר לשכפל אותו -‬
‫- פפר לבייז'ה, 5.11.48 - 14.5.03‬ ‫המלכה האחרונה של נשפי הארלם -‬
‫- אגדות חיות לנצח -‬
‫- כותב הפרק מקדיש אותו:‬ ‫"לילדיי טיילור ואלכס מרטין" -‬
‫עברית: שלמה ליברמן ‬