Anya, hostar du inte mer?
Nej. Det verkar som om jag har tillfrisknat.
Ögonen då?
Jag har aldrig sett nåt liknande. Men jag är ingen ögonläkare.
Mamma är botad. Kan du förklara det?
Det måste vara antikroppar eller försvagade patogener i mitt blod.
Jag blev inte infekterad på sjukhuset.
Inget virus har nånsin dödat alla.
Jag har ingen annan förklaring.
Är hon inte smittsam längre?
Hon hostar inte.
Men jag tycker att vi alla måste vara försiktiga.
Och inte ont i halsen?
Allt gick över på en gång.
Jag kan inte fatta det.
Ja.
Och jag är jättehungrig.
Jag ska genast hämta nåt att äta.
Vi måste berätta.
Berätta vadå?
Vi ska väl berätta för henne?
-Ira. -Vadå?
Tänker du berätta?
Var är pappa?
Pappa!
Boris!
Boris Mikhaylovich!
Boris, var är du?
Boris Mikhaylovich! Boris!
Pappa!
Ljus!
Klagade han över nåt?
Vi pratade inte.
Han skulle ha sagt nåt. En stroke?
Nej, det är hjärtat.
Hämta en handduk och min orange låda.
Här är lådan.
Jag kan prova med hjärtmassage.
Vi måste öppna bröstkorgen. Lägg den under huvudet.
Anya, du lever. Gud räddade dig.
Hjälp oss.
Så där.
Allt är okej.
Pavel, åker du med oss?
Vi hade inte tid att diskutera det.
Det närmaste labbet måste vara i Petrozavodsk.
Jag vet inte riktigt var vi är,
men jag måste ta mig dit.
Jag går. Ta bilen, jag kan inte köra ändå.
Gå till Petrozavodsk?
Eller lifta.
Lifta? De maskerade djävlarna tar dig till närmaste dike.
Jag måste försöka.
Försöka vadå?
Rädda alla från sjukdomen.
Hans blod är ett vaccin.
Det är inte ett vaccin. Ett vaccin förebygger.
Snarare en bot.
Vi förstår inte allt. Det är därför jag måste åka.
Mannen som vill rädda världen.
Inte som du.
Han bryr sig inte bara om att rädda sitt eget skinn.
Jag kan köra dig.
Vi ska inte åka dit.
Vilka "vi"?
Du kan leva som du vill. Du kan leva ditt liv.
Du kan åka om du vill. Men Anton stannar hos mig.
Nej. In i bilen.
Ira, menar du allvar? Ska vi reda ut det nu?
Göm dig bakom din fars döda kropp.
Han blir stolt över dig.
Okej.
Vi åker till er destination tillsammans.
Jag hjälper er och tar hand om Anya.
Och du lär mig köra, sen åker jag. Okej?
Ja, okej.
EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Vad mer har vi här? Man kan använda dem till...
Titta! Utomjordingar!
Nej, du ska inte röra dem.
Vi fortsätter. Vet du vad det här är?
Vi tittar. Här, sätt dem i öronen.
Kan du höra det?
Den högra sidan är hjärtats högra halva.
När du andas kommer blodet in och du kan höra det.
Jag vill lyssna på mammas hjärta.
Mammas hjärta... Jag vet inte.
Genom kläderna. Vi provar.
Ursäkta.
Ursäkta. Och?
Jag hör ingenting.
Jag sa ju det. Det funkar inte genom kläderna.
För helvete!
Det är en bäck där framme. Fotspåren försvinner.
De måste ha tappat kontrollen på den hala vägen.
Men hur gick det?
Varför gick de inte längs vägen? Varför in i skogen?
De kanske inte kunde komma upp.
Det är farligt att gå på vägen.
Jag hade inte gått där,
efter allt vi sett.
Vi sätter fart innan det blir mörkt.
Misha.
Vart ska du?
Vadå? För att hitta dem.
De behöver hjälp. Mamma, Irina och Anton kan stanna.
Pavel Valeriyevich kan vara kvar. Vi lämnar geväret.
Vi har två walkie-talkie.
Vi söker dem tills det blir mörkt och ser vart fotspåren leder.
Misha.
Va?
Vi går och söker efter dem.
-Vi går. -Misha.
De beslöt sig för att åka.
Det var deras val.
Nu måste vi ta hand om oss själva.
Såg du allt blod?
Varför hade de bråttom? Jagade nån dem?
Nu slutar vi gissa. Kom!
Misha, hör på.
Tänk om de redan är där. Vid sjön.
Hur lång tid har gått? I teorin.
Eller så är de fortfarande på väg.
De vet var vi är.
Misha, det har redan gått en dag.
De är redan långt borta. Vi kan inte hjälpa dem.
Låt mig gå!
De är inte vår familj. Tänk på din mamma.
De är inte vår familj, Misha.
Vad är det med honom?
Lugn. Allt är okej.
Har han epilepsi?
Senast var han åtta år. Jag trodde det var över.
Lugn.
Är det på grund av mig?
Nej. Du gjorde rätt.
-Allt är okej. -Ta hans tunga.
Allt är okej.
Lugn.
Polya!
Polya.
Polya, kom!
Ge mig geväret.
Marina!
Vi är här.
Stå upp. Vi ska värma oss.
Kom.
Lägg ner geväret.
Är det nån mer i huset?
Herregud. Jag fattar inte att vi klarade det.
Isen kan vara tunn.
Ta inte med så mycket.
Det är bättre att vi går flera gånger. Kom nu.
Misha, vi är framme. Kan du gå?
Förlåt, jag kände inte till ditt tillstånd.
Vi tar i hand.
Okej. Ta all tid du behöver.
Ge mig din hand.
Titta på den.
Flyter den?
Nej.
Det är bara skrovet. Allt på insidan är förändrat.
-Finns det fiskespön? -Så klart.
Kan du lära mig att fiska?
Ja. Vi ska fånga så mycket fisk att vi får fisksoppa.
Stanna.
Gå genast till mamma.
Kom.
Det verkar inte vara nån här.
Seryozha! Titta!
Och kolen är varma.
Det här är bra.
In här. Så. Stanna här. Stäng dörren.
Vänta, raring. Nu ska vi bli varma.
Så. Vi måste värma vatten.
Nu blir du varm. Okej.
Nej.
Vänta. Jag ska värma vatten.
Var är ägaren?
-Oroa dig inte. -Var är ägaren?
Vänta.
Det är ägaren som är beväpnad.
Slaget verkar ha kommit bakifrån.
Troligen av en yxa.
Och benen?
De blev uppätna.
Titta.
Han var en tuff kille.
Jag har kokat potatis. Du borde äta.
Hon vill nog inte ha mat eller vatten.
Du tog hennes hus.
Ja, jag tog det.
Vad väntade du dig? Dö av hunger i skogen?
Frysa till döds?
Det är så man överlever.
Är det värt det? En sån överlevnad?
Mata henne.
Du och ditt stora hjärta.
Behandla andra som dig själv.
"Behandla andra som dig själv."
-Yxan! -God dag på dig.
Yxan!
Låter ni mig sova över?
Det börjar bli natt. Jag går på morgonen.
Nej.
Vad är du för slags person?
-Jag tar min jacka. -Ta den.
Lämna kniven!
Hur ska jag överleva? Låt mig få kniven.
Gå.
Hur är det. raringar?
Jag sa att ni skulle stanna i rummet.
Är han sträng?
Gå!
Seryozha.
Gå inte ensam. Låt Pasha följa med.
Vi vet inte vem mer som kommer.
Vi har inte fått mat på två veckor.
Folk började bli galna.
Det var runt 20 i en cell, om inte fler.
Då började det.
Vi drog lott. Vad kunde vi göra?
Skulle du inte göra det?
Alla åt. Det skulle du också ha gjort.
Jag är en normal kille.
Jag har två examina, ingenjör och management.
Jag byggde vägar och idrottsplaner.
Jag blev ditsatt.
Jag skulle ha blivit frigiven om en månad.
Men så skedde det här.
Varför är du så tyst?
Fortsätt gå!
Så. Jag är färdig.
Hallå. Stå upp! Fortsätt gå.
Vart ska jag gå?
Dit, framåt.
Du varken lät mig gå eller sköt mig.
Du är rädd om tjejerna.
Vi fortsätter gå tills vi är blå i ansiktet.
-Stå upp! -Jag har tröttnat på det här.
Vill du skjuta? Gör det. Skjut! Här!
Men inte i ryggen, du är inte ett svin.
Och?
Gör det.
Anya och Sasha. Mina barn.
Tolv och åtta.
Jag vet inte om de lever. Jag vill träffa dem igen.
Det kommer till mig varje dag.
Jag ser honom i mina drömmar.
Jag...
Jag gjorde det. Jag dödade honom!
Jag dödade honom och åt upp honom.
Se vart det tog mig!
Varför behöver jag ett sånt liv?
Backa. Jag sa backa.
-Gör det. Jag står inte ut. -Backa.
-Jag är trött! -Backa!
-Gör slut på mig! -Backa!
Gå iväg! Stick härifrån!
Och kom aldrig tillbaka.
Stanna.
Gå inte. Hjälp mig.
Jag ber, bror till bror.
Gör det. Hjälp mig.
Gör det. Gör slut på mig.
Kom. Sitt hos oss.
Jag sjunger för henne.
Inte direkt sjunger.
Man kan inte kalla det för sång.
Mamma sjöng mycket för mig.
Men jag minns inga ord.
Vyssan lull...
Sjöng din mamma för dig?
När det gäller mig
så vill jag direkt börja prata engelska med honom.
Så att han genast vänjer sig.
I Miami är det inte som här.
Vi borde ha åkt dit.
Varför köpte vi ett hus där om vi aldrig åker dit?
Vyssan lull
Lilla kisse, gråt inte
Kisse?
Mamma sjöng den för mig.
Gjorde hon?
Kisse, kisse.
Kisse, kisse. Var är vår lilla kisse?
Ska du säga nåt?
Vad kan jag säga?
Han var borta i 30 år.
Sen dök han upp och tog hit oss.
Nu är vi framme,
men inte han.
Jag tror att hans själ kommer att vara här i runt 40 dagar.
Det gör honom glad att se oss här.
Han tog hit oss.
Farfar räddade oss.
Tack, pappa.
Varför står ni bara där? Hämta spadar.
Kom igen.
Okej.
Är det inte bättre att köra UAZ:n?
Det är lättare att lära sig här.
Du kan anpassa dig sen, växlarna är lika.
Vänstra foten på kopplingspedalen.
Den högra växlar mellan broms och gas.
Bara den högra.
Lägg försiktigt händerna i mitten.
Förstår du hur du ska hålla ratten?
Irina, tack.
För vad? Jag har inte gjort nåt.
Du kan tacka mig sen.
Säg "Ira".
Ira.
Jag vet inte hur jag hamnade här,
men jag är glad att ödet eller nåt
sammanförde dig och mig.
Irina... Ira, du är en härlig kvinna.
Tack, du är också okej.
Jag har aldrig träffat nån som du.
Jag kommer inte att göra det heller.
I Moskva finns många fina kvinnor.
Det är svårt att välja en, som du ser.
Jag vill att du ler oftare.
Det passar dig.
Sitter du bekvämt?
Ja.
Det är bekvämt.
Nu då?
Det kanske räcker för första gången.
Jag menar, körningen.
Misha! Var försiktig!
Det finns en källa under. Isen är tunn.
Pappa, skrik inte, du skrämmer fisken.
Nappar det?
Rör den sakta. Det är bra.
Hur går det?
Titta själv.
Ja!
Vi hade körlektion.
Jag fick en lektion och Ira lärde mig.
Fryser du? Ska vi gå in?
Jag går ingenstans förrän jag fått fisk.
Du är så allvarlig. Jag ska inte stå i vägen.
Låt honom inte bli förkyld.
Vad tittar du på? Det nappar.
-Gör det? -Nu är det för sent.
Låt mig se. Kom igen, ta upp den.
Så där. Upp!
En fisk! Jag fångade den!
-Det gjorde du. -En fisk!
Du fångade den.
FRIMÄRKSALBUM
Misha.
Vad söker du?
Inget.
Kan vi prata?
Jag ser att det är nåt.
Är det Polina?
Berätta vad du känner.
Just nu känner jag mig irriterad.
Misha, första kärleken är ett viktigt steg.
Alla går igenom det.
Inget att skämmas över.
Första kärleken är vacker
och den stannar hos dig.
Vad är så jävla vackert med det?
Vi är inte i terapirummet i Moskva.
Vi är på en obebodd ö
i totalt kaos, galenskap och oändligt jävelskap.
Försök inte behandla mig, din idiot!
Idiot!
Han ringde en gång i månaden.
Regelbundet.
Han besökte på födelsedagar.
Han ville veta hur du mådde.
Han var orolig.
Han var säker på att du skulle komma tillbaka.
Så sa han.
"Han kommer tillbaka."
Vad är det med dig och doktorn?
Är du svartsjuk?
Blanda inte in honom.
Om du försöker göra mig arg, funkar det inte.
Han kan själv bestämma om han vill vara inblandad.
Tänk om det är allvar?
Då är jag glad för din skull.
Jag tror att han älskar dig.
Allt är okej.
Det finns alkohol vid ingången.
Ifall du behöver det.
Misha. Mår du bättre?
Jag mår bra.
Vill du prata?
Jag måste hjälpa Sergey. Han ropade.
Jag måste hjälpa Sergey.
Gå, du.
Lyonya. Sluta snarka. Du väcker henne.
Vänd på dig.
Har du druckit?
Pappa har börjat igen, eller hur, kissen?
Kisse, kisse!
Var är du, solstrålen? Kisse?
Solstrålen? Är du där?
Din lilla baby är här.
Din solstråle är här.
Din kisse är här.
Hon är söt.
Du måste amma henne. Hon söker en tutte.
Hon är här.
-Kom igen. -Vart ska vi?
Helvete!
Förstår du nu? Har du nycklarna?
Nej, jag trodde du hade dem.
Var är bilen?
Fan!
-Vad har hänt? -Bilen är stulen.
Va?
Vi skulle ha körlektion och skåpbilen är där,
men inte din Volvo.
-Utan nycklar? -Ärligt talat...
...kanske vi glömde nycklarna i den.
I bilen?
Varför gick ni obeväpnade? Är ni galna?
Ira, spring hem. Och ligg lågt med Anya.
-Pasha. -Ja?
Hjälp mig ta upp nätet.
Vad ska vi göra med bilen?
Var ska vi ställa den?
Ska vi begrava den under snön? Eller hur ska vi gömma den?
Pasha?
Jag är inte mot det om det är viktigt för dig.
Jag förstår inte.
Du förstår allt. Vad var inte tydligt?
Jag tror att det kan funka för er två.
Därför sa jag det.
Ta lådan.
Tack.
Det var så lite.
Har du hört nyheterna?
Ja.
Nu får vi bara lämna huset två och två.
Var är Misha?
Han sa att han gick till dig.
Hallå.
Det är illa med din mamma.
Upp med dig!
Misha!
Ner.
Kissen!
Gå ner till din mamma. Så!
Kissen?
Är hon med dig? Har du med henne?
Vem, Marina?
Var är min dotter? Vad har du gjort med henne?
Du lovade! Du sa att allt skulle bli bra!
Var är hon? Hon kan inte vara ensam så länge!
-Du gav bort henne? Varför? -Lugn! Marina! Skrik inte!
Jag gjorde vad jag måste. Hon var min också.
Jag är pappan.
"Pappan"! Jag vet inte vem pappan är.
Jag ville göra abort.
Men tjejerna sa: "Vem bryr sig om vem som är pappan?
Hitta en sugardaddy."
Du är sugardaddyn. Fattar du?
Var tyst!
Undertexter: Ulrika Lindfors-Davis