Elég a locsogásból!
Az emberek hullanak, mint a legyek.
És azt mondod, meggyógyult.
Nincsenek csodák, Pal Lerics.
Tényleg meggyógyult.
Meggyógyult?
Biztos, hogy beteg volt? A szem, a köhögés, meg minden?
Produkálta a fő szimptómákat, a szemén is.
És? Gondolod, hogy találunk gyógyszert Cserepovecben?
A főorvos azt ígérte. Korábban kollégák voltunk.
Csak érjünk oda a kórházhoz.
MENTŐ
De vicces vagy! Mikor ígérte ezt neked?
Talán már meggondolta magát.
Látod, mi történik az országban. Napról napra rosszabb!
Nyikolaj Petrovics!
Mi az, hogy „Nyikolaj Petrovics”? Megállapodtunk, nem?
Elnézést, Kolja bátyám. Hadd gondolkodjak!
Ne gondolkodj, mert megfájdul a fejed!
Álljunk meg Ira Martinovánál! Csak egy órára.
Van egy anyajegy a fenekén. Mint egy sarkcsillag.
Éjjel még világít is.
Hol is volt? Bal vagy jobb oldalon?
Kolja bátyám, elég!
Megvan! Jobboldalt! Biztos, hogy ott!
CSEREPOVEC VÁROSA
A NETFLIX SAJÁT GYÁRTÁSÚ SOROZATA
Baszki!
Megyek, körülnézek. Jön vagy marad?
Én nem tettem le a hippokratészi esküt.
Kurvára csúszik.
KEZELŐHELYISÉG
Azt ígérte, segít, igaz?
Ez meg mi? „A körzetüket evakuálják.”
Minek mászkálunk itt?
Egy raktárat keresünk.
Talán menjünk oda?
- Hová? - Azokra a helyekre...
Hé, megállj! Mondom, állj!
Rohadékok! Szétrúgom a seggeteket!
Francba!
Pal Lerics!
Jól vagy?
Ez meg ki volt?
Nem tudom. Drogosok.
Ibuprofén.
Kell nekünk ibuprofén?
Nem. Evazine-t keressen, Kolja bátyám!
Evazine.
Istennek hála, hogy kijutottunk onnét!
Nyikolaj Petrovics! Kolja bátyám!
Mi az?
Köszönöm, hogy elvitt oda.
Más nem lett volna hajlandó. Komolyan, köszönöm.
Nincs mit. Hogy őszinte legyek,
gondoltam, útközben beugrom Ira Martinovához. Elszórakozunk.
Aztán eszembe jutott, hogy a férje hamarosan szabadul.
És meggondoltam magam.
És neked hány nőd volt?
Összesen, a középiskolától kezdve.
Kettő.
Ne már! Ez komoly? Csak kettő?
Haláli vagy! Ha csak egy lett volna, azt megértem.
De a kettő, az se ilyen, se olyan.
Nem igazán érdekelnek a nők.
Túl bonyolultak. Pontosabban
nekik van gondjuk velem.
Tudod, nekem hány volt? Tippelj!
Na?
Tíz.
Haláli vagy!
Csak a középiskola alatt volt tíz.
Összesen 99.
Egy lépésnyire vagyok a 100-tól.
Amint elérem ezt a mérföldkövet, békében meghalhatok.
Te miért vagy ilyen válogatós? Vagy van valami probléma?
A probléma az,
nem akarok olyan nővel lenni, aki velem akar lenni.
Ezt meg hogy érted? Mondok neked valamit.
Lazábban kéne kezelned a dolgot.
És némi humorral. Igen.
A csajoknak bejön.
Ezt megjegyzem.
Jól teszed.
Baszki!
Anton!
Úristen! Anton! Jesszusom!
Mondtam, hogy ne menj sehová! Ez egy út, kocsikkal! Úristen!
Maga vak? Majdnem elütötte a gyerekemet!
Él.
Ne aggódjon! Nem történt semmi.
De nem kellett volna mentőt hívnia.
Ha elütjük, a mentő eleve a helyszínen lett volna.
Rossz vicc volt. Elnézést! Van itt fertőzött?
Nincs.
Remek, jó egészséget!
Jól van.
Gyógycukorkát?
- Mit kell mondani? - Köszönöm.
Szívesen.
Atyaég!
Pavel vagyok.
Irina.
Maga orvos?
Jöjjön velünk!
Menjünk!
Maradj mellettem, érted?
Baszki!
Fáj?
Semmi baj.
Mi ez a por?
A nő azt mondta, valami fertőtlenítő.
Milyen nő?
Az állatorvos.
És ő is varrta össze?
Nem, én.
Szép munka. Tanulta?
Improvizáltam.
Van hozzá tehetsége.
Milyen súlyos?
Nagyon kicsit gennyes.
Ki lehetne tisztítani, de jobb, ha nem, jobban elfertőződhet.
Mindig fertőtlenítsék, ahol a varrat felfeslik, amíg felszárad.
És lazítsanak a kötésen, bepállik alatta!
Megmondtam. Jól vagyok.
És nincs lázam, érzem.
De gyógyszert nem adhatok, nincs nálam.
De ebben a helyzetben elég a helyi antibiotikum.
Szerintem rendbe jön.
De még korai felkelnie.
Köszönöm!
Köszönöm.
Mennyire van mínuszban?
Nagyon.
Nem, a látására értettem.
Mínusz négyes.
Ez az!
Elnézést, ez önkéntelen.
Magától lecsukódik. Sosem hordtam kontaktlencsét.
Semmi baj. Próbáljuk újra!
- És maga? - Nekem van még. Tartsa nyitva!
Tartsa nyitva! Ne pislogjon! Tartsa nyitva! Ez az!
- Sajnálom, félek, nem megy. - Menni fog.
Milyen érzés?
Maga nagyon szép.
Nem mínusz négyes.
De jobb, mint a semmi.
Lefotózhatom, hogy emlékezzek magára?
Mi a fenét csinálnak ott?
Ljonya!
Jól vagy?
Jól.
Apa!
Mi történt ott?
Hol?
Abban a házban. Miért jöttél ki olyan gyorsan?
Már mondtam.
Azt mondtad, betegek voltak.
Igen.
Hogy elvették az élelmünket.
Ljonya, lőj!
Lőj!
Hogy épp csak kijutottál.
És a lövés? Megöltél valakit?
Polina, muszáj nyaggatnod?
Remélem, jó lesz.
Elmegy?
Igen, mennem kell.
Elnézést! Indulunk, vagy mi?
Mindjárt sötét lesz. Ezek meg ott ücsörögnek!
Hová mennek?
Haza kell jutnunk Vityegrába. Maguk?
Karéliába tartunk.
Nem egy irányban van?
Nem. Mi jobbra fordulunk.
Mi pedig balra. Hát akkor sok szerencsét!
Kösz.
Köszönöm!
Szívesen, máskor is.
Viszontlátásra!
Mondja...
ugye, hamar vége lesz a járványnak?
Attól tartok, még el sem kezdődött.
Viszontlátásra! Ez komoly?
Kár, hogy nem hajoltál meg!
Mit mondhattam volna?
Hallgathattál volna.
Úgy legalább titokzatosnak tűnnél. Úgy nézett rád...
Komolyan?
Hogyan?
Ahogy Malvina Buratinóra.
Egyet nem értek... miféle rokonságban áll Szergejjel?
Az összevarrt pasas? Az exférje.
A vörös nő a pasas mostani nője.
A fiú, aki elénk ugrott, pedig a fia.
A lassú meg a mostohafia.
Ezt honnét tudja?
Honnét? Élettapasztalat.
Plusz az öregnek be nem állt a szája.
Na, mindegy, induljunk!
Kér?
Kösz.
Én nem kapok, anya?
Nem érdemled meg.
Miért?
Mert kiállsz egy kocsi elé,
pedig megmondtam, ne menj az útra.
Anya, ez nem igazság!
Szokj hozzá! Az élet alapvetően igazságtalan.
Adj már neki egyet! Tudod, ő...
Anton, menj az útból!
De ő nekem adta!
Na és?
Hé, bocsi! Fáj, Tosa? Mutasd!
Szemét ribanc!
Anton, ez nagyon csúnya szó!
Nem szabad ilyet mondani senkinek.
Főleg nem anyukádnak.
Hol hallottad?
Szemét ribanc! Szemét ribanc!
Ira, fékezz!
Állj!
Itt várjatok!
Mi van?
Vége az útnak, az istenit neki!
Baszki!
Most mi lesz?
Vigyázz!
- Miért szálltál ki? - Jól vagyok.
Mázli, hogy nem éjjel értünk ide.
Felrobbantották?
Most melyik úton menjünk?
Vissza kell fordulnunk. Csak egy út van, Vityegrán át.
Semmit nem látok.
Lassítsunk, Kolja bátyám!
Lassítsunk? Már így is csak vánszorgunk!
Mi az ott? Látod?
Aha. Mi az?
Nézzük meg!
ÉDEN KARAOKE KÁVÉZÓ
Gyere velem!
Ihatunk egyet, átmelegszünk. Nem tudni, mi vár az úton.
ISTEN HOZOTT
Csak tessék.
Jó estét!
Itt maradhatunk egy ideig?
Van foglalásuk?
Nyikolaj.
Natalie.
Natalie, ez komoly?
Mutassak személyit?
Majd később megnézem.
Francba! Ennek meg mi baja?
Jól van, ne égesd le a kuplungot! Kivontatlak.
Anya!
Kérlek, bocsáss meg!
Ígérem, hogy jó leszek.
Rossz voltál, következménye lesz.
És ne merj sírni!
A sírás nem segít.
Nem akarom, hogy nyámnyila légy, mint apád.
Rendben?
Most óvatosan megfeszítjük a kötelet, és kihúzunk.
Félre, Mihalics, útban vagy!
- Ne szálljunk ki, Ljonya? - Maradj, ahol vagy!
Ljonya! Élsz?
Jól vagyunk.
- Oké? - Nincs baj?
Semmi bajunk.
Segítsetek Marinának!
Valami szivárog.
Ne már! Mi szivárog?
- Kilyukadt a tartály! - Folyik a benzin!
Hozzátok át, amitek van! Palackokat, kannákat.
Az istenit!
Nézd, kilyukadt a tartály! Fogd meg!
Ennyi! Itt a vége, baszki!
Valahogy ki kell tolnunk innét.
Nem kell sok szó
Igyunk a szerelemre, drágám
Igyunk a szerelemre
Nézd a szöveget! Látod?
Ha nincs is elég szó
Nincs szó...
Ha szeretsz, drágám
Igyunk a szerelemre!
Nem rossz itt ragadni, mi?
Maga vezet.
Ő szakács itt. Amikor elkezdődött, mindenki lelépett.
Egyedülálló, nincs hová mennie, hát maradt. Egyedül van itt.
Miért üres a poharunk?
Hagyd, majd én! Töltök!
Hogy tetszik a mulatságunk a járvány idején?
Nem tűnik helyénvalónak.
A maga ételét esszük.
Kölyök! Ne nyafogj! Egyszer élünk. Igazam van? Ugye?
Nagyon is!
Igyunk a barátságra!
Oké.
Az új ismerősökre!
Kezdtem becsavarodni. Egy hete nem láttam élő embert.
Azt hittem, mindenki meghalt, egyedül maradtam a világon.
És itt vagyunk!
- Ki van itt? - Te.
Itt vagyunk.
Itt vagy. Nem teheted ezt velem!
- Miért? - Elolvadok!
Ideje mennünk, Kolja bátyám.
Próbáljuk újra!
Pása, már megpróbáltuk, nézz ki az ablakon!
Nézd ezt a havat, minden út járhatatlan!
Ne csináld, nyugi! Olyan karót nyelt vagy!
Odaérünk, ne aggódj!
Hová mentek egyáltalán? Maradjatok itt! Nem rossz hely, igaz?
Mondd meg neki, hogy jó itt!
Ígéretet tett.
Kinek?
Rajta, mutasd meg neki! Ne csak ülj!
Petya a neve, tízéves. Megígértem, hogy viszek neki gyógyszert.
Mikor volt ez?
Két napja.
Akkor már nyilván...
De megígértem neki.
Derék ember vagy, Pása! Igazi napsugár.
Az bizony. Nem kéne ennyire világítania. Hamar kiég.
Szerjozsa, ülj be a volán mögé! Nem szeretnélek újra összevarrni.
Jó.
Rendben.
Apa!
Miért szálltál ki? Ülj vissza!
Én is tolhatom?
Nem tolhatod.
Hadd álljon ott!
Nem! Megmondtam, maradj a kocsiban! Büntetésben vagy.
Miért?
A gyógycukorka miatt.
- Gyógycukorka? - Apa, utazhatok veled?
Anton, ahhoz előbb ki kell tolnunk a kocsit.
Maradj ott, vigyázz Marina nénire! Ez az, Misa, teljes erőből!
Rajta!
Lányok, aki nem terhes, jöjjön!
Polja, mit állsz ott? Gyere! Rajta, mozdítsd meg, Szergej!
Egy, két...
Három!
Gyerünk, toljátok!
Európa utolsó pestisjárványa Moszkvában tört ki,
a 18. század második felében.
Három év alatt 50-100 000 ember halt bele, minden hatodik lakos.
Senki nem tudta, milyen betegség, és honnét jött.
Nem indítjuk be a motort, hogy bemelegítsük a kocsit?
Nem érzem a lábam.
Tarts ki, szinte alig maradt benzinünk!
Reggelre melegebb lehet. Kiássuk Szerjozsát.
Így nem húzzuk ki reggelig.
Misa, épp belekezdtél valamibe.
Az 1771-es járvány idején tiltakozás indult.
Pestislázadás néven lett ismert. A felkelés kiváltó oka
az volt, hogy Ambróziusz, Moszkva érseke betiltotta az imádságot
a Bogoljubovói Miasszonyunk ikonja előtt.
Próbálta meggátolni a csoportosulásokat, ahol könnyen terjedt a pestis.
A tömeg kifosztotta a Csudov-kolostort, megölte az érseket.
majd lerombolta a karanténőrségeket és a nemesek házait.
Vajon mi van most Moszkvában?
Hogy mi? Ugyanaz.
Valakinek meg kell tanítania.
- Nem így. - Akkor hogy?
Ahogy te csinálod?
Hadd csináljon, amit akar, te vasárnapi apuka!
Kimegyek cigizni.
A cigi elfogyott, emlékszel?
- Ira, ne viselkedj úgy... - Hogy ne viselkedjek?
Engem te ne utasítgass!
Mit akarsz?
Először is egy rendes férfit.
Kezdődik.
Ideje felfognod, hogy már semmi sem lesz olyan, mint volt.
Ki mondta, hogy rólad beszélek?
Nyavalygósnak hívott.
Látom, te is egy kis spicli vagy, mi?
Undorító.
- Ira, most mit csinálsz? - Mit csinálok?
Gyere ide, Antosa!
Ne gyötörd a fiamat! Ne rajta állj bosszút!
Ha bosszút akarsz, itt vagyok én. Tessék!
Őt hagyd ki ebből!
Szerinted érted jöttem vissza? Rohadtul nem érdekelsz!
Apa, ez fáj!
Bocs!
Mihalics, gyere!
Állj fel! Menj! Hozd a puskát!
Anton, Ira, bújjatok a Land Rover mögé! Gyorsan!
Ánya, menj vissza! Megmondtam!
Megállni!
Ez néma, vagy mi?
Úgy tűnik.
Úgy tűnik, a házába invitál minket.
Igen, de ez nagyon furcsa. Egyáltalán nem ismerjük.
Na és? Téged se ismertelek, de megszoktalak.
- Gyertek! Miért ne? - Menjünk!
Nem állapodtunk meg semmiben, de semmivel nem tudjuk viszonozni.
Csak húskonzervvel.
Miért? Van pénzünk.
Van pénzünk, ha kell. Pénz!
Barátságos itt. Egyedül él?
Néma, apa, nem süket.
Tudom. Biztos, ami biztos.
Hová menjünk?
Nagyon köszönjük, hogy befogadott. Különben már...
Naponta tisztítja az utakat?
Erre?
Köszönöm!
Vedd le a ruhád!
Az összeset?
Igen.
A zokni maradhat?
Elélveztél?
Igen?
Belém?
Kurva jó!
Öltözz!
Neked jó volt?
Varázslatos.
Köszönöm!
Irónia volt, ha nem fogtad.
Azért köszönöm.
Nincs mit.
Kolja bátyám!
Keljen fel, induljunk!
Nyikolaj Petrovics!
Mi van?
Ideje mennünk.
Atyaég! Valaki letakarította az utat.
Talán nincs is akkora baj, mint hittük.
Kolja!
Mennünk kell!
Megyünk. Ne légy szemét, hadd búcsúzzak el!
Natalie, visszajövök, csak el kell vinnem Pal Lericset a kórházba.
Mindjárt jövök.
Ennyi volt? Durr bele, és lelépsz?
Natalie! Hallgass ide!
Harminc éven át hetente vettem lottószelvényt.
Akár hiszed, akár nem. De sose nyertem semmit.
Nem tudtam, hogy az Úr vénségemre még tartogat nekem egy főnyereményt.
Én volnék az?
Biztos nem én, Natalie.
Akkor miért mész el?
Higgy nekem, elviszem ezt az őrültet, és visszajövök!
Rajzolni akartam.
Nem! Erre nem rajzolhatsz. Keresek neked mást.
Hol vannak a többiek?
Kint.
Várj!
Tartsd!
Jó.
Ez az!
Add ide!
Jól van. Ez az!
Oké, tartom!
Jól van.
Ez az, elég!
Mit műveltek?
Különben nem tudunk elindulni. Nem vettünk el sokat.
Hol a házigazda?
Reggel elment.
Megkérdeztétek volna tőle?
Ánya, kérlek! Döntöttünk.
Szerjozsa, rajta nem lepődök meg, de te?
Ánya, figyelj, elmagyarázom! Ez nem a te kocsid.
Ez lopás! Nem érted?
Szerjozsa, vidd innét!
Nyugi!
Mit művelsz? Elment az eszed, baszki?
Lopás! Igen, az! Rosszabb, mint a gyilkosság?
Mit pislogsz itt rám?
- Miféle gyilkosság? - Te kis ártatlan!
Megtámadtak minket. Önvédelem volt.
Mi? Önvédelem, a nagy szart!
- Ljonya! - Mit „Ljonyázol”?
Ha nincs nála a puska, a torkának ugrott volna.
- Megőrültél? - Fogd be!
- Mi? - Hagyd őt békén!
Ha nem lennél sérült, kinyírnálak!
Kölcsönvettünk egy kis benzint.
Szükségünk van rá,
hogy elérjük úti célunkat.
VITYEGRA
Tudod, mérföldkőhöz érkeztem.
Gratulálok!
Számomra minden tiszta. Veled mi legyen?
Kik ezek?
Nem túl biztató.
Hová mész?
Várjon, bátyám!
Pavel, hová mész?
Hahó! Mi történt?
Hahó!
Átengedik a mentőt?
Hol vannak az emberek?
Mondjátok meg!
Hová tűnt mindenki?
Most értünk ide, nem tudom. A kórházba kell mennünk.
Nem tudja? Hová vitték az embereket?
Itt voltak.
Nézze, most jövünk Cserepovecből.
Engedjenek át, gyógyszert hoztunk!
Gyógyszert? Gyertek!
Várjanak! Nem tudják, hogy kell bevenni!
Nem ismerik a dózist!
Nyissa ki!
Hé, el innen! Hagyják a kocsimat!
Emberek! Várjanak!
Mondom, hagyják a kocsit! Csukják be az ajtót!
Add tovább!
Hadd menjek a kórházba, jöhetnek receptért!
Mozgás!
Várjanak, emberek!
Vissza!
El a kezekkel! Mondtam, hogy hagyják a dobozokat!
Dulakodás van előttünk az úton. A dokink is ott van.
Nem ismerik a dózist!
Elment az eszük?
Maguk... Teljesen...
Itt van, gyertek!
Ilyet nem lehet!
Ezt nem tehetik!
Cseszd meg!
Végezzetek vele!
Nesze!
Futás!
El onnan!
Jöjjön!
Őrült a csaj, gyertek!
Kolja bátyám!
Vissza!
Futás! Fussanak!
Kolja bátyám! Keljen fel!
Hagyja abba!
Keljen fel, és jöjjön velünk! Nem segíthet rajta.
Bátyám, álljon fel!
Vigyék!
Kolja bátyám!
Indulás!
Bátyám, keljen fel!
Vigyétek!
Gyerünk!
Tegyétek a kocsiba!
Álljon fel!
A kocsihoz!
El innen!
Gyerünk, vége!
Mi ütött beléd?
Szálljon be!
A kocsihoz!
Kolja bátyám!
Jól van. Minden rendben!
Miért?
Jól van.
Anya!
A feliratot fordította: Csonka Ágnes