Det er sgu den forkerte landsby.
Stop. Vent på mig, Vika. Jeg er straks tilbage.
Undskyld mig! Er en af jer læger?
-Hvad er der sket? -Anya, vent!
Min kone er ved at føde en uge for tidligt.
Vi var på vej til Moskva, men vejen er spærret.
Vi har ingen telefon eller internet. I må hjælpe os.
Er veerne regelmæssige?
Det ved jeg ikke. Det gør ondt.
Vikut! Vi må spørge Vika.
-Hun skal ind i huset. -Træd væk fra ham!
-Ira? -Han er måske syg.
Hvad mener du?
Jeg har ingen feber, hoste eller snottet næse. Jeg er ikke syg!
Ira, rolig!
Meget vel.
Hvad fanden laver du? Er du tosset?
Hvad vil du med os? Skrid!
Rolig nu! Beklager, men det er svært.
Vi er knap nok selv i live.
Ingen af os er læger. Hvad med i nærheden?
Solnechnogorsk er en halv time væk.
Værsgo.
Der ligger et fødselshospital på vej til Klin.
Ti minutter væk. Jeg har lige tjekket.
Tag dem mod smerterne. Jeg har flere.
-Stig ind i bilen. -Fint nok.
EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Seryoga, det er et skønt telt.
Vi bruger din bil. Min er fyldt.
-Har du stropper? -Ja.
Find dem.
Har du lidt benzin? Anyas bil mangler.
Der er en dunk på hylden i garagen.
-På hylden? -Ja.
Hvem kører Anton og jeg med?
Kør med min far i Anyas bil. Tag dine ting med.
Hvad med dig?
Ira, du skal køre med far.
Hvem har valgt det? Har hun?
Det er lige meget nu!
Vi må bare væk herfra!
Kom nu!
Seryozha, her. Tryk her og...
Jeg klarer mig. Kør bare.
-Ja? -Vi følger efter.
-Ind med dig. -Jeg vil med far!
Sæt dig nu ind.
-Kør ikke for hurtigt. -Javel.
-Far! -Anton!
Jeg vil køre med dig!
Antosha, hør nu efter.
Og vi er klar.
Jeg er lige bag jer. Du kan se mig.
Nej, jeg vil køre med dig!
Nu opfører du dig som et pattebarn! Er du det?
-Ira! -Anton! Kom nu!
Du er en stor dreng, ikke sandt?
-Kan vi snart køre? -Et øjeblik!
Skynd jer! De svin vender snart tilbage.
-Så er det nok. Kom nu! -Okay.
-Lad mig tale med ham. -Nej! Kom nu, Anton!
Hvad har du gang i?
-Du skal ikke bestemme over min søn! -Stop.
Anton.
Det skal nok gå. Far tager med dig.
Og vi tager med Boris Mikhaylovich.
-Tak. -Misha, kom nu!
-Ind i bilen. -Boris, stig ud.
Leonid, kan du høre mig?
Højt og tydeligt.
Er der ingen anden vej til landsbyen?
Dette er den største vej.
De bruger måske denne vej. Vi bør køre en omvej.
Til højre ved vejgaflen. Det er en omvej.
Anya, drej til højre ved vejgaflen.
Det vil være en omvej.
Det er mere sikkert.
Det vil tage to timer! Jeg kører til venstre.
Anya.
Anya, hvor kører du hen?
Jeg sagde jo, du skulle køre til højre!
Pyt, den her vej er hurtigere.
Hun er ret fræk, ikke?
Hun er yngre end Anya. Omkring 30 år.
Jeg forstår Seryoga.
Anya har penge. Hendes hus er...
Lyonya, alder er ikke vigtigt, når man taler om kærlighed.
Det kommer an på personen.
Anya, det ryger fra din bil.
Er det modtaget?
Hvad foregår der?
Seryoga, et problem.
Er det vinterbenzin? Hvilken dunk tog du?
Den under hylden, som du sagde.
Jeg sagde: "På hylden!" Hører du slet ikke efter?
-Hvor meget brugte du? -Det hele.
Fandens også.
Vi har brug for vinterdiesel.
Vi kører bilen på slæbetov til den nærmeste benzintank.
Har du ikke noget slæbetov?
-I ingen af bilerne? -Jeg har aldrig haft et.
Nå...
Lyonya, har du et slæbetov?
-Det tror jeg. Vent. -Tak.
-Mikhalych... -Ja?
Hvor kører vi hen? Nordpå?
Til søen Vongozero i Karelen.
Ligger det ikke 700-800 km væk?
Lidt mere end 1.000 km.
Er hjemmet stort nok... til alle os?
Først må vi nå frem i sikkerhed.
Der er plads nok.
-Og slæbetovet? -Pis.
Hvad?
Jeg må have efterladt det i ATV'en efter jagt.
Vi må tilbage.
-Vi må tilbage! -Nej, det er for farligt.
Er det bedre her? Midt på vejen om natten?
-Giv mig nøglerne. Jeg gør det. -Glem det.
Jeg tager tilbage efter det.
Og hvis de allerede er der?
Så vender jeg tomhændet tilbage. Jeg er ikke dum.
Polina og Marina bør blive.
Jeg vil have mine kvinder hos mig.
Bare rolig. Jeg er lynhurtig.
Med Anna Kareninas ord: "Ét ben i begge lejre."
-Hold walkie-talkien tændt! -Okay.
Karelen, for fanden. Skide pomorere.
Misha!
Vi kører ikke tilbage, vel?
Jeg så slæbetovet i bagagerummet.
Det er trist at efterlade dem.
"Trist"? Og hvad så?
De er nytteløse.
Guiden holder ikke længe. Selv uden infektionen.
Seryoga og hans to piger klarer sig ikke.
De når aldrig frem til Karelen!
Lyonya, kan du høre mig?
Lyonya, modtager du?
Er alt i orden?
Lyonya, hvor er I? Skifter.
Hvorfor svarer han ikke?
Hvad tror du? De har efterladt os.
Jeg kan høre dig.
Vi afprøver forbindelsen. Hvor god er dækningen?
Omkring ti-femten km.
Vi klarer os. Vi er snart tilbage. Skifter og slutter.
Han er faldet i søvn.
Seryozha.
Du må ikke gå.
Sankt Petersborg-regionen.
Vi kan vente hos Valeras ved Ladoga-søen.
Er du sikker på, at Valera er i live?
Vi kan nå Finland derfra.
Vi har pas med Schengen-visum, ikke?
Tror du, de lukker os ind?
-Jeg har læst, at grænserne er lukkede. -Hvad har du læst?
Du tror på alt fra internettet.
Hvor skal vi sove?
Marina, for fanden.
Har du aldrig sovet i bil før?
Jeg skal tisse.
Vi stopper her.
Gør det her.
-Jeg kan ikke tisse her! -Jeg skal nok kigge væk!
Kan vi gå ind mellem træerne? Jeg kan ikke på vejen.
Her er ingen.
Det ligner vores.
Det er det.
Tog du nøglerne?
-Nej. -Pis også.
Hvad gør vi uden en bil?
Et mindre bump på vejen. Vi finder en løsning.
De må være i nærheden!
Gennemsøg skoven. Led efter fodspor.
Lyonya.
Fremad! De må ikke slippe væk!
Jeg har fundet fodspor.
De er her! Fremad!
Lyonya, du hiver i mig! Det gør ondt!
Rolig nu. Kom så.
Vær stille. Vi må videre.
De er gået ned her.
Alle sammen, gå derned!
Lyonya, kan du høre mig?
Leonid, kan du høre mig?
Poesi eller prosa?
Er alt i orden? Skifter.
Lyonya, hvor er du?
Ned med jer! Behøver jeg gentage mig?
Måske er det ikke dem.
Så du ikke fodsporene?
De er måske ikke fra dem.
-Andre kan være gået her. -Det er koldt. Glem dem.
Kom nu, Sanya.
Vi kan tage bilen tilbage til basen.
De andre venter.
Er I åndssvage?
De dræbte min bror, og I er bange for at få små knubs.
Ned med jer!
Du går først!
Vær stille.
Tak, Lekha.
Møgsvinet gik mig på nerverne.
Hvad siger vi tilbage på basen?
Vi siger, at du dræbte ham.
Hvad?
Og vi var nødt til at skyde dig.
Lad os komme væk. Jeg er sulten.
Vi har ikke spist på grund af det her.
Jeg tager Escaladen.
Godt klaret.
Ingen bil. Intet telt. Ingen våben.
Intet.
Vi finder en løsning.
Hendes øjne viste, hun var syg.
Hun skreg og tiggede.
Jeg lukkede ikke op.
Jeg skjulte os på soveværelset...
...så vi ikke hørte hende.
Jeg ved ikke, om hun gik væk, eller om de...
Ira, du er for hård ved dig selv.
Du havde ikke andet valg.
Hvordan kan jeg leve med det?
Jeg kan stadig høre hende tigge om at blive lukket ind.
Kom her.
Hvad end der sker...
...så vil jeg altid være her.
Hører du? Stol på mig.
Modtager I? Seryoga!
Lyonya her. Hvor er I?
Lyonya, vi er her stadig. Er der sket noget?
Vi... Det er en lang historie.
Vi sidder fast. Kan I hente os?
Hvor er I?
Fem km væk. Kender du Voronovo-stationen?
Du skal blive her.
Seryoga, modtager du? Jeg har slæbetovet.
Jeg kommer. Sluk ikke for radioen.
Vi tager med dig.
Nej, du må blive hos min far. Jeg skynder mig.
Glem det.
Anya, bliv i bilen. Jeg skynder mig.
Du skal ikke gå alene.
Hvor er bilen?
Den er væk, Seryoga.
Vi kørte, og alt var godt.
Marina skulle tisse, så vi gik ind mellem træerne.
Vi var heldigvis væk, da de svin dukkede op.
De ledte efter os, og kørte så væk i vores bil.
Hvorfor er I endt her? Huset er den vej.
Jeg ville køre denne vej,
tage betonvejen og undgå opmærksomhed.
Og slæbetovet?
Jeg har det ikke.
Du sagde, du havde det.
Ellers var I ikke kommet.
Jeg fatter det ikke!
Seryoga, siger du ikke noget?
Ind i bilen med jer.
-Vi gør plads. -Kom.
Hvad? Seryozha, forstår du det ikke?
De ville ikke hente slæbetovet! De ville efterlade os!
-Ira... -Hvad vil du gøre?
Vi har én bil. Er du blevet tosset?
Vi taler om det senere.
Hun er gravid, og du vil efterlade hende.
Er du måske en helgen? Men det vidste jeg dog ikke.
Vi må ikke blive uhyrer.
Så bliv her. Værsgo. Bliv lige her.
-Mær. -Går du?
-Ira! -Giv dem din plads!
Du sagde selv, du ikke kender dem!
Gør plads.
Seryoga, vi har en løsning.
Der er en benzintank lidt fremme.
Efterlad os der. Vi finder ud af det.
Er det godt nok?
-Kom så. -Flyt jer!
Godt så. Stig ud.
Polya, kom.
Jeg vil ikke.
Marina!
Det må I altså undskylde. Det var ikke med vilje.
-Vi vil ikke efterlade jer igen. -Hold nu op! Du hjælper ikke.
Hvad skal vi gøre?
Kan vi tale om det? Hvorfor gå fra dem, Lyonya?
Kom nu bare.
Hvad skal vi gøre? Jeg fryser og er træt!
Seryozha.
Boris Mikhaylovich venter.
Intet brændstof i dag. Tag hjem.
Polya, kom nu!
Ingen benzin eller diesel.
Intet brændstof. Tag hjem.
Vent her. Jeg skynder mig.
Nogen her, som skal til Sankt Petersborg?
Nogen, som har plads til tre?
Er I interesserede i at sælge bilen?
Vi har brug for en bil. Jeg har penge.
Vi kan få plads til dem. Det kan vi godt.
Seryozha, kører du snart?
Hvem vil sælge sin bil? Jeg har penge.
Skal I til Sankt Petersborg?
Har I plads til tre?
Vi har plads.
Seryozha.
Seryozha!
Undskyld, men...
Pas på! Han er inficeret!
Nej, jeg er ikke inficeret.
Han hoster! Brillerne skjuler hans øjne!
Han vil smitte os alle!
-Vitya! Skynd dig væk! -Hold op!
-Vitya, gør noget! -Nej, tag det nu roligt!
Han er inficeret!
Skynd jer ind i bilen!
Lyonya!
Der er en, der er inficeret.
Han er syg!
-Lyonya... -Hvad?
Er det sådan her fra nu af?
Der er en bil, far.
Den tilhører den smittede. Jeg så ham stige ud.
Bilen må være inficeret.
Jeg fryser. Jeg kan ikke holde det ud.
Kom.
BUTIK
Intet brændstof.
Du må lukke os ind.
Min gravide kone og datter fryser. Vores bil blev stjålet.
Måske er I inficerede.
Nej, vi hoster ikke. Se vores øjne.
Jeg kan betale.
Dieselen frøs.
Jeg prøvede at opvarme den.
Den kan nok køre to km.
-Den må klare turen til næste benzintank. -Ja.
Anya, vi må skynde os. Følg mig.
Seryozha, jeg forstår situationen.
Men det er ikke i orden.
Seryozha, du traf det rette valg.
Husker du det, du sagde om din mor?
Du kunne ikke leve med det.
Jeg har det på samme måde.
Hvorfor flygter du ikke herfra?
Hvorhen? Det er snart overalt.
Det her er min borg.
Ja, du har et forråd.
Bare rolig.
Alle prøver at overleve.
Alle for sig selv.
Fryser du, snuske?
Er du tørstig?
Det her giver dig varmen.
Er du genert? Kom her.
Lad hende være. Hun er stadig et barn.
Jeg taler ikke til dig.
Jeg kommer hen til dig nu.
Det er langt nok.
Jaså.
Skrid med dig.
Vi går nu.
Lyonya, kom nu. Vi går.
Vi er på vej ud.
Lyonya, kom nu!
Hold nu op, Lyonya! Vi er på vej!
Den møghund.
Han skulle til at skyde dig! Jeg ryster...
Tag det roligt. Det er slut.
-Tag din hat på. -Tak.
Vi kommer til at dø her.
Vi er fuldstændig på røven.
-Det er din skyld! -Hvad?
Hvorfor efterlod du dem?
Jeg gjorde det for dig!
Skidegodt gjort!
Jeg vidste da ikke, det ville ende sådan!
Du vidste ikke en skid!
-Rolig, Marina. -Lad mig være!
Hold nu op.
Vi er ikke på røven alligevel.
Polina, Marina, varm jer inde i bilen.
Har du savnet mig?
Luk døren.
Hvordan startede I bilen?
Vi varmede den op. Men vi mangler diesel.
Jeg kender et sted.
Kan du give mig ti liter?
Det skal få mig til næste benzintank.
Jeg kan betale godt.
Du kan få uret. Det er schweizisk og dyrt.
Vis mig det.
Et øjeblik.
Værsgo.
Læg dig ned! Hænderne bag hovedet!
En dejlig borg.
Tag dunkene. Der er tilbud i dag.
Misha!
Hvorfor rørte du ham?
Han var ikke inficeret.
Hvad er der sket?
Han var ikke inficeret. Se hans øjne.
Hvad er der?
Han var ikke inficeret.
Glimrende.
Kom så!
Der er nok brændstof, ikke?
Til at nå til Karelen?
Seryoga, vi er venner igen, ikke?
Jo, det er vi.
-Jeg vil spørge dig om noget. -Hvad?
Er Ira et godt knald?
Jeg kan fornemme den slags!
Du må gerne svare senere.
Jeg så det straks!
Der er mange søer i Karelen.
Vi leder efter en sø kaldet Vongozero.
Der er en ø midt i søen.
Og hvis jeg husker rigtigt, så var det i 1977...
Nej, 1978. Seryozha var ikke født.
Hans mor og jeg fór vild,
og pludselig dukkede et skib op foran os.
Et skib skyllede op på stranden. Det havde nok været forladt siden krigen.
Jeg har taget dertil hvert år siden da.
-Til skibet? -Ja.
Det er helt hyggeligt efter 40 år.
Kan man overleve der?
Mere end det!
Rent vand. Komfur. Jeg har endda lavet et toilet.
Det vrimler med fisk i søen! Der er plads nok til alle.
Der er også en tilbygning.
Og det bedste er, at det er mennesketomt.
Vi kan slå os ned. Og måske endda starte familier, Seryoga?
Kvinderne må ikke gå til spilde! Vi må redde menneskeheden!
Giv mig radioen.
Hvem hoster? Sergey?
Ikke mig.
Det er mig. Beklager forstyrrelsen.
Hvem er du?
Jeg hedder Igor Yevgenyevich.
-Goddag. -Goddag.
Hvor er du nu, Igor Yevgenyevich?
I loftsrummet. Jeg har en radio her.
Jeg ledte efter et signal. Hvad med jer?
Vi er lige kørt forbi Tver.
Jeg har en tante i Tver. Er hun mon stadig i live?
Hvordan har I det?
Fint. Gudskelov.
Det var godt.
Helbredet er det vigtigste.
-Og ens familie. -Er din familie hos dig?
Snart. Vi bliver snart genforenet.
Jeg ville spørge...
Kender I nogle bønner?
I hele mit liv var jeg...
...medlem af Ungkommunisterne.
Jeg havde aldrig tid til at lære dem.
Jeg håber, at nogen vil bede for mig. Måske kan det hjælpe.
Beklager.
Jeg kender heller ingen.
Jesus Kristus, Guds søn. Fri os fra det onde.
Vis os nåde.
Vis din guddommelige nåde,
og hjælp Igor med at angre sine synder.
Jeg kan ikke huske resten.
Må jeg, Boris Mikhaylovich?
Glem fortidens synder og uvidenhed,
og lad ham få en fredelig og kristen død.
Værn hans sjæl mod onde øjne og snu dæmoner,
så dine engles lys kan finde ham.
Vis ham nåde, når Dommedagen oprinder...
Tekster af: Joachim Toftdahl Olesen