‏לעזאזל, זה הכפר הלא נכון.
‏עצרו. תחכי לי! ויקה, מתוקה. אני כבר חוזר.
‏סליחה! מישהו מכם רופא?
‏מה קרה? ‏-אניה, עצרי!
‏אשתי יולדת. היא אמורה ללדת בעוד שבוע, ‏אבל הלידה התחילה.
‏נסענו למוסקבה, אבל הדרך חסומה.
‏אין לנו טלפון או אינטרנט. אנא עזרו לי. ‏אני באמת לא יודע מה לעשות.
‏הצירים סדירים?
‏אני לא יודע. לעזאזל, זה כואב כל כך.
‏ויקה! צריך לשאול אותה.
‏אנחנו צריכים להכניס אותה הביתה. ‏-תתרחקי ממנו!
‏אירה, מה קרה? ‏-הוא עלול להיות חולה.
‏למה את מתכוונת?
‏אין לי חום ולא שיעול. ‏אין לי גם נזלת. אני לא חולה!
‏אירה, בלי שטויות!
‏הבנתי.
‏מה את עושה, לעזאזל? השתגעת?
‏מה אתה רוצה? עוף מפה!
‏שקט! אני מצטער, גבר. זה זמן לא טוב.
‏אנחנו בקושי שורדים בעצמנו. כולנו לחוצים.
‏ואין אצלנו רופא. אולי בסביבה, אין לי מושג.
‏סולנצ'נוגורסק במרחק חצי שעה נסיעה. סע לשם!
‏הינה, קח את זה!
‏יש בית יולדות בדרך שמובילה לקלין.
‏עשר דקות לכל היותר. ‏חיפשתי באינטרנט, לכל מקרה.
‏תיקח את זה, זה יכאב פחות. יש לי עוד.
‏תיכנסי לרכב. ‏-טוב.
‏- סדרה מקורית של NETFLIX -
‏סריוגה, זה אוהל נהדר.
‏בוא נשים אותו ברכב שלך. אין לי עוד מקום.
‏יש לך רצועות? ‏-כן.
‏תביא אותן.
‏תגיד, יש לך דלק מיותר? ‏אני צריך לתדלק את הרכב של אניה.
‏זה שם במחסן. יש שם ג'ריקן על המדף.
‏על המדף? ‏-כן.
‏איפה נשב, סריוז'ה? אני ואנטון?
‏אתם נוסעים עם אבא שלי ברכב של אניה. ‏שימי את החפצים ברכב.
‏חשבתי שניסע איתך.
‏אירה, אתם נוסעים עם אבא שלי. החלטנו.
‏מי החליט? היא החליטה, נכון?
‏לעזאזל, זה לא חשוב עכשיו!
‏חייבים להסתלק מכאן!
‏בואו נזוז!
‏סריוז'ה, פה. אתה לוחץ פה ו...
‏אהיה בסדר. תצאו אתם קודם.
‏כן. ‏-ואנחנו ניסע אחריכם.
‏תיכנס. ‏-אני רוצה לנסוע עם אבא!
‏תיכנס!
‏אל תיסע מהר מדי. ‏-כמובן.
‏אבא! ‏-אנטון!
‏אני רוצה לנסוע איתך!
‏אנטושה, תקשיב.
‏מתחילים.
‏אסע אחריכם. תראה אותי מהחלון.
‏לא! אני רוצה לנסוע איתך!
‏תפסיק להיות היסטרי כמו תינוק. ‏ילדים לא מתנהגים ככה!
‏אירה! ‏-אנטון! שום "אירה"!
‏תקשיב. אתה ילד גדול, נכון?
‏אנחנו נוסעים או לא? ‏-רק שנייה!
‏תזדרז! המנוולים ההם עלולים לחזור בכל רגע.
‏מספיק. קדימה. אמרתי, די! ‏-טוב.
‏תני לי לדבר איתו. ‏-תניח לו! אנטון, תיכנס לרכב!
‏מה את עושה? תפסיקי!
‏אל תגידי לי איך לדבר אל הבן שלי! ‏-די!
‏אנטון.
‏יקירי, זה בסדר. אבא ייסע איתך. עשינו עסק?
‏ואנחנו עם בוריס מיכאלוביץ'.
‏תודה. ‏-מישה, בוא נזוז!
‏תיכנס. ‏-בוריס מיכאלוביץ', תצא, בבקשה.
‏לאוניד, אתה שומע אותי?
‏חזק וברור.
‏זו הדרך היחידה לכפר?
‏זו הדרך הראשית.
‏ייתכן שהם ייסעו בה אם הם יחזרו. ‏כדאי שנעשה עיקוף.
‏אז תפנה ימינה בצומת ותעשה עיקוף.
‏אניה, תפני ימינה בצומת.
‏למה? זה אומר שנעשה עיקוף.
‏זה בטוח יותר.
‏אנחנו ניסע שם שעתיים בזיגזגים! ‏אני פונה שמאלה.
‏אניה.
‏אניה, לאן את נוסעת?
‏לעזאזל, אמרתי לך לפנות ימינה!
‏בסדר, זה יהיה מהיר יותר.
‏היא די חתיכה, נכון?
‏אין ספק שהיא צעירה יותר מאניה. כמעט בת 30.
‏אבל אני מבין את סריוגה.
‏אניה אמידה יותר, ואם לשפוט לפי הבית שלה...
‏ליוניה, איך הגיל קשור? ‏הגיל לא חשוב כשמדובר באהבה.
‏כן. תלוי בגיל של מי.
‏אניה, מה קרה? יוצא לך עשן מהאוטו.
‏שומעת, אניה?
‏מה קרה?
‏סריוגה, יש לנו בעיה.
‏זה דלק מותאם לחורף? איזה ג'ריקן לקחת?
‏מתחת למדף, כמו שאמרת.
‏"על המדף", סריוגה! לעזאזל, הקשבת בכלל?
‏בכמה השתמשת? ‏-בכל מה שהיה.
‏לעזאזל.
‏צריך סולר מותאם לחורף.
‏תביא את כבל הגרירה. ‏נגרור את הרכב אל תחנת הדלק הקרובה.
‏מה? אין לך כבל גרירה?
‏באף אחד מהרכבים? ‏-אף פעם לא היה לי כבל גרירה.
‏טוב.
‏ליוניה, יש לך כבל גרירה?
‏אני חושב שכן. אבדוק. ‏-בבקשה.
‏מיכאליץ'... ‏-כן.
‏לאן בדיוק אנחנו נוסעים בצפון?
‏אגם וונגוזרו, קרליה.
‏הבנתי. זה בטח 700, 800 קילומטרים מפה?
‏אלף. אפילו קצת יותר.
‏הבית שלך גדול מספיק... בשביל כולנו?
‏קודם נגיע לשם בבטחה.
‏יהיה מספיק מקום.
‏מה לגבי כבל הגרירה? ‏-לעזאזל.
‏מה קרה?
‏בטח השארתי אותו בטרקטורון ‏אחרי שיצאתי לצוד.
‏חייבים לחזור.
‏אנחנו צריכים לחזור. ‏-לא, זה מסוכן.
‏וכאן באמצע הלילה לצד הדרך, זה בסדר?
‏תן לי את המפתחות. אני אסע. ‏-אתה לא נוסע לשום מקום.
‏בסדר. אני אחזור לקחת אותו.
‏מה אם הם כבר שם?
‏אז אחזור בלי כבל הגרירה. אני לא מטומטם.
‏אולי כדאי שפולינה ומרינה יישארו.
‏לא, ארגיש טוב יותר עם הנשים שלי לצידי.
‏אל תדאג, אחזור צ'יק צ'ק.
‏כמו שאמרה אנה קארנינה, ‏"רגל אחת כאן והאחרת שם."
‏אל תכבה את מכשיר הקשר! ‏-ברור.
‏קרליה, לעזאזל. פומורים.
‏מישה!
‏אבא, אנחנו לא חוזרים, נכון?
‏ראיתי את כבל הגרירה. הוא בתא המטען.
‏מבאס לעזוב אותם ככה.
‏לא אכפת לי שזה מבאס.
‏כולם כלומניקים.
‏המדריך שלנו לא יחזיק זמן רב. ‏הוא משול למת אפילו בלי הזיהום.
‏סריוגה ושתי הנשים שלו הם בלגן אחד גדולה.
‏הם לא יגיעו לקרליה אף פעם!
‏ליוניה, האם שומע? עבור.
‏ליוניה! אתה שומע אותי?
‏אתם בסדר?
‏ליוניה. איפה אתם? עבור.
‏אני לא מבין למה הוא לא עונה.
‏מה יש להבין? הם נטשו אותנו.
‏אני מקשיב.
‏ליוניה, אני רק בודק את התקשורת. ‏מה טווח השידור?
‏בין עשרה ל-15 קילומטרים.
‏אנחנו בסדר, אל תדאג. ‏נחזור תוך שנייה. רות סוף.
‏הוא נרדם.
‏סריוז'ה.
‏בבקשה, אל תלך.
‏ניסע לאזור סנט פטרסבורג.
‏נחכה אצל ולרה באגם לדוגה.
‏אתה בטוח שוולרה שלך עדיין בחיים?
‏משם נוכל לחצות לפינלנד.
‏יש לנו ויזת שנגן בדרכונים, נכון?
‏אתה חושב שייתנו לנו להיכנס?
‏קראתי שסגרו את הגבולות. ‏-את קראת? מה קראת?
‏את מאמינה לכל השטויות האלה באינטרנט.
‏איך נישן?
‏לעזאזל, מרינה. מה נסגר?
‏אף פעם לא ישנת ברכב? תישני כמה שאת רוצה!
‏יש לי פיפי.
‏בואי נצא.
‏פשוט תשתיני פה.
‏אי אפשר להשתין פה, ליוניה! ‏-די, מרינה! אני אסתובב!
‏בבקשה, בוא ניכנס ליער! ‏אני לא יכולה להשתין על הכביש.
‏השטח פנוי.
‏זה נראה כמו שלנו.
‏כן, בהחלט.
‏לקחת את המפתחות?
‏לא. ‏-לעזאזל.
‏מה נעשה בלי הרכב?
‏טוב. אי אפשר לנצח בכול. נחשוב על משהו.
‏הם מוכרחים להיות כאן!
‏תחפשו ביער! תחפשו עקבות!
‏ליוניה.
‏קדימה! אל תתנו להם לחמוק!
‏אני רואה עקבות.
‏הם פה! קדימה!
‏ליוניה, אתה מושך אותי חזק מדי! ‏אתה מכאיב לי!
‏לאט! קדימה! הינה!
‏תשמרו על שקט! קדימה.
‏הם ירדו.
‏כולם לרדת!
‏ליוניה, האם שומע? עבור.
‏לאוניד, האם שומע? עבור.
‏שירה או פרוזה?
‏אתם בסדר? עבור.
‏ליוניה! איפה אתם? עבור.
‏כולם למטה, מהר! אני צריך לחזור על דבריי?
‏מה אם אלה לא הם?
‏אתה לא רואה את העקבות?
‏אולי הן של מישהו אחר.
‏כל אחד יכול היה ללכת פה. ‏-קפוא פה. תשכח מהם.
‏באמת, סניה.
‏ניקח להם את הרכב ונחזור לבסיס.
‏החבר'ה מחכים.
‏יצאתם מדעתכם?
‏הם הרגו את אחי, ‏ואתם מפחדים מכמה שריטות על התחת?
‏למטה, עכשיו!
‏אתה ראשון! זוז!
‏שקט.
‏תודה, לקה.
‏הדפוק הזה ממש התנפל עליי. נכון, חבר'ה?
‏מה נדווח כשנחזור לבסיס?
‏נגיד שהרגת אותו.
‏מה?
‏אז היינו חייבים לירות בך.
‏בואו נעוף מפה. אני גווע ברעב.
‏לא אכלנו כל היום בגלל כל הבלגן הזה.
‏אני נוהג באסקלייד.
‏חמקנו בנס.
‏בלי רכב, בלי אוהל, בלי נשק.
‏כלום.
‏נחשוב על משהו.
‏ראיתי שהיא חולה לפי העיניים שלה.
‏היא צרחה, התחננה אליי.
‏ולא הכנסתי אותה.
‏התחבאתי בחדר השינה עם אנטושה...
‏כדי לא לשמוע אותה.
‏אני אפילו לא יודעת אם היא הלכה או שהם...
‏אירה, אל תעני את עצמך.
‏לא הייתה לך ברירה.
‏איך אוכל לחיות עם זה?
‏אני עדיין שומעת את הקול שלה בראש שלי, ‏מתחננת מעבר לדלת.
‏בואי אליי.
‏יקרה מה שיקרה בינינו...
‏תמיד אהיה כאן.
‏את שומעת? תסמכי עליי.
‏האם שומע? סריוגה!
‏כאן ליוניה! איפה אתם? עבור.
‏ליוניה, האם שומע? אנחנו עדיין פה. ‏מה קרה לכם?
‏אנחנו... זה סיפור ארוך.
‏אנחנו תקועים. תוכלו לאסוף אותנו?
‏איפה אתם?
‏לא רחוק. בערך חמישה קילומטרים מכם. ‏אתה מכיר את תחנת וורונובו?
‏אתה לא הולך לשום מקום.
‏סריוגה, האם שומע? כבל הגרירה אצלי.
‏אני בא. אל תכבה את מכשיר הקשר.
‏אז אנחנו באים איתך.
‏אני מתחנן, בבקשה, ‏תישארו עם אבא שלי. אני אזדרז.
‏לא.
‏אניה, תישארי ברכב. אני אזדרז.
‏לא אתן לך לנסוע לבד.
‏איפה הרכב שלכם?
‏הרכב הלך, סריוגה.
‏נסענו והכול היה בסדר.
‏מרינה הייתה צריכה להשתין. ‏יצאנו והלכנו ליער.
‏תודה לאל שהיינו עמוק מספיק בתוכו ‏כשהמנוולים ההם הגיעו.
‏הם חיפשו באזור ואז נסעו ברכב שלנו.
‏איך הגעתם לפה בכלל? הבית שלכם שם.
‏חשבתי שאסע בדרך הזו
‏ואז אעבור אל כביש הבטון ‏כדי לנסות לעבור בלי שישימו לב.
‏וכבל הגרירה?
‏הוא לא אצלי.
‏אמרת בקשר שהוא אצלך.
‏אם לא הייתי אומר את זה, ‏לא היית מגיע לקחת אותנו.
‏זה נראה לכם תקין?
‏סריוגה, למה אתה שותק?
‏טוב. תיכנסו לרכב.
‏נפנה לכם מקום. ‏-קדימה.
‏מה אתם עושים? איזה רכב? ‏סריוז'ה, אתה לא מבין?
‏הם לא נסעו בשביל כבל הגרירה! ‏הם התכוונו לנטוש אותנו!
‏אירה... ‏-מה נעשה?
‏יש לנו רכב אחד! אתה משוגע?
‏נדבר על זה אחר כך.
‏האישה הזו בהריון. ‏את מציעה להשאיר אותה פה לקפוא?
‏ואת קדושה? מצטערת, לא ידעתי! סריוז'ה!
‏עלינו להישאר אנושיים.
‏אז תישארו! נו, אתם יכולים להישאר פה ממש!
‏פרה. ‏-לאן את הולכת?
‏די, אירה! ‏-תציע את המושב שלך!
‏למה שאפסיק? אמרת שאתה בכלל לא מכיר אותם!
‏תזוז.
‏סריוגה, נעשה את זה ככה.
‏יש תחנת דלק בהמשך.
‏תשאירו אותנו שם. אנחנו נחשוב על משהו.
‏מתאים לך?
‏בואו נזוז. ‏-תזיזו את התחת!
‏טוב. החוצה.
‏פולה, החוצה.
‏אני לא רוצה.
‏מרינה!
‏חבר'ה, אנחנו ממש מצטערים. ‏לא רצינו לעזוב אתכם.
‏לא נעזוב אתכם שוב. סליחה. ‏-מספיק! את מביכה את כולנו. החוצה!
‏לאן נלך?
‏אי אפשר לדבר על זה? ‏למה אנחנו צריכים ללכת, ליוניה?
‏קדימה.
‏לאן נלך? קר לי! אני עייפה!
‏סריוז'ה.
‏בוריס מיכאלוביץ' ממתין לנו.
‏לא יהיה היום דלק. בבקשה, לכו הביתה.
‏פולה, קדימה!
‏אין דלק, אין סולר.
‏אני חוזר, אין דלק. לכו הביתה, בבקשה.
‏תחכו פה. אחזור מהר.
‏מישהו נוסע לסנט פטרסבורג?
‏למישהו יש מקום לשלושה?
‏חבר'ה, רוצים למכור את הרכב?
‏אנחנו צריכים רכב. יש לי כסף!
‏יכולנו להיכנס כולנו. יש מקום לכולנו.
‏סריוז'ה, נוסעים?
‏חבר'ה, מישהו מוכן למכור את הרכב שלו? ‏יש לי כסף.
‏מישהו נוסע לסנט פטרסבורג?
‏תנו טרמפ לשלושה אנשים!
‏יש מקום לכולנו.
‏סריוז'ה.
‏סריוז'ה!
‏סליחה, אתה יודע...
‏תתרחק! הוא נגוע!
‏תירגעי. אני לא נגוע.
‏הוא משתעל! ‏הוא מרכיב משקפיים כדי להסתיר את העיניים!
‏הוא ידביק את כולנו!
‏ויטיה! תרחיק אותו ממני! ‏-מספיק!
‏ויטיה, תעשה משהו! ‏-אני לא נגוע! תירגעי!
‏הוא נגוע!
‏תיכנסו לרכב, מהר!
‏ליוניה!
‏יש אדם נגוע.
‏הוא חולה!
‏ליוניה... ‏-מה?
‏מעכשיו זה יהיה ככה תמיד?
‏יש רכב, אבא.
‏זה הרכב של הבחור שנדבק. ‏ראיתי אותו יוצא ממנו.
‏הוא בטח גם נגוע.
‏קר לי. אני לא יכולה לסבול את זה יותר.
‏בואו נזוז.
‏- חנות -
‏אין דלק.
‏בבקשה, תן לנו להיכנס.
‏קר לאשתי ההרה ולבתי. גנבו לנו את הרכב.
‏מה אם אתם נגועים?
‏אנחנו בסדר. לא משתעלים, כלום. ‏העיניים שלי בסדר. תראה.
‏יש לי כסף. אשלם לך. הינה.
‏הסולר קפא.
‏ניסיתי לחמם אותו.
‏אמור להספיק לשני ק"מ.
‏הוא חייב להספיק עד לתחנת הדלת הבאה. ‏-כן.
‏אניה, צריך להזדרז. תיסעי אחריי.
‏סריוז'ה, אני מבין את המצב.
‏אבל זה לא בסדר.
‏סריוז'ה. עשית את הדבר הנכון.
‏את זוכרת מה אמרת על אימא שלך?
‏שאת לא יודעת איך לחיות עם זה.
‏גם אני לא יודע איך לחיות עם זה.
‏למה אתה עוד כאן? למה לא ברחת?
‏לאן אלך? בקרוב יהיה אותו הדבר בכל מקום.
‏כאן המבצר שלי.
‏אני רואה שיש לך אספקה.
‏תירגע.
‏אנחנו עושים מה שאפשר כדי לשרוד.
‏איש איש לעצמו.
‏קר לך, חמודה?
‏רוצה משקה?
‏בבקשה, זה יחמם אותך.
‏למה את מתביישת? בואי לכאן.
‏תעזוב אותה! אתה לא רואה שהיא ילדה?
‏אני לא מדבר אליך.
‏טוב, אני אבוא אלייך.
‏מספיק.
‏טוב.
‏תעופו מפה.
‏אנחנו הולכים. נלך.
‏ליוניה, יקירי, בבקשה. בוא נלך.
‏אנחנו כבר הולכים!
‏ליוניה, בבקשה! בוא נלך!
‏בבקשה! ליוניה! זה נגמר! אנחנו הולכים!
‏חתיכת חרא!
‏אלוהים, הוא רצה לירות בך! אני רועדת.
‏הכול בסדר, חתלתולה. זה נגמר.
‏תחבוש את הכובע. ‏-תודה.
‏אנחנו נמות פה, נכון?
‏נדפקנו לגמרי, אתה מבין?
‏הכול באשמתך! ‏-מה?
‏למה עזבת אותם?
‏עשיתי את זה בשבילך!
‏טוב, ממש הצלחת!
‏תירגעי! לא ידעתי שנגיע למצב הזה!
‏מה כן ידעת?
‏תירגעי, מרינה. ‏-תעזוב אותי!
‏מספיק.
‏נראה שלא נדפקנו למרות הכול.
‏פולינה, מרינה, תיכנסו לרכב. תתחממו.
‏התגעגעת אליי?
‏תסגור את הדלת.
‏איך התנעתם את המנוע?
‏חיממנו אותו. אבל צריך סולר מתאים.
‏אני מכיר מקום.
‏תוכל לתת לי בערך עשרה ליטרים?
‏רק כדי להגיע לתחנה הבאה.
‏אשלם הרבה כסף. הינה.
‏אני יכול לתת לך את השעון. ‏הוא יקר. שוויצרי.
‏תראה לי.
‏רק שנייה.
‏הינה.
‏על הרצפה! ידיים מאחורי הראש!
‏אז זה המבצר שלך.
‏חבר'ה, קחו את הג'ריקנים. הם במבצע היום.
‏מישה!
‏למה היית חייב לגעת בו? למה אתה נוגע בו?
‏הוא לא נדבק.
‏מה קרה?
‏הוא לא נדבק. תראה, העיניים שלו בריאות.
‏מה קרה?
‏הוא לא נדבק.
‏נהדר.
‏קדימה!
‏הדלק מספיק לנו, נכון?
‏מספיק עד קרליה?
‏סריוגה, תפסיק להחמיץ פנים. בלי רגשות טינה?
‏בלי רגשות טינה.
‏רציתי לשאול אותך משהו. ‏-מה?
‏אירה טובה במיטה?
‏ידעתי. אני מרגיש דברים כאלה!
‏תספר לי אחר כך.
‏ידעתי מייד!
‏יש אגמים רבים בקרליה.
‏לאגם שאנחנו מחפשים קוראים... וונגוזרו.
‏במרכזו יש אי.
‏אם אני זוכר נכון, בשנת 1977...
‏סליחה, ב-1978. סריוז'ה עוד לא נולד.
‏אימא שלו ואני הלכנו לאיבוד,
‏ופתאום הופיעה ספינה ממש מולנו.
‏ספינה שנסחפה אל החוף. ‏כנראה ננטשה מאז המלחמה.
‏מאז אני מגיע לשם כל שנה.
‏לספינה? ‏-כן.
‏היא נעשתה די נוחה אחרי 40 שנים.
‏היא ראויה למגורים?
‏יותר מראויה!
‏מים נקיים, תנור. בניתי שירותים.
‏האגם שורץ דגים! יש מספיק מקום לכולם.
‏יש גם אגף נפרד.
‏והדבר החשוב ביותר הוא שאין איש בסביבה.
‏נתמקם. נהיה בסדר. ‏אפילו נעשה כמה ילדים, נכון, סריוגה?
‏אי אפשר לבזבז כל כך הרבה נשים! ‏צריך להציל את המין האנושי!
‏תן לי את מכשיר הקשר.
‏מי משתעל? סריוז'ה?
‏זה לא אני.
‏זה אני. סליחה על ההפרעה.
‏מי אתה?
‏שמי איגור. איגור יבגנייביץ'.
‏שלום. ‏-שלום.
‏ואיפה אתה עכשיו, איגור יבגנייביץ'?
‏בעליית הגג. יש לי פה מכשיר קשר.
‏ניסיתי לתפוס אות שידור. מה איתכם?
‏חלפנו על פני טבר.
‏הבנתי. יש לי דודה בטבר. ‏אני לא יודע אם היא עדיין בחיים.
‏איך אתה מרגיש?
‏אני בסדר. תודה לאל.
‏טוב לשמוע.
‏בריאות היא הדבר הכי חשוב עכשיו.
‏הבריאות ולהיות עם המשפחה. ‏-בני המשפחה שלך איתך?
‏בקרוב הם יהיו איתי. בקרוב נהיה ביחד.
‏סליחה, אתה...
‏רק רציתי לשאול, אתה מכיר תפילות כלשהן?
‏כי כל חיי, הייתי...
‏בהתחלה הייתי חבר בקומסומול,
‏ואז איכשהו, אף פעם לא היה לי זמן.
‏ואני רוצה שמישהו יתפלל. ‏אולי זה יעזור. אני לא יודע.
‏מצטער, אני לא מכיר.
‏גם אני לא.
‏אדוננו ישו הצלוב, בן האלוהים, הצילנו.
‏רחם עלינו.
‏ברחמיך ובחסדיך,
‏רחם על נשמתו החוטאת של איגור.
‏אני לא זוכר את ההמשך.
‏אפשר, בוריס מיכאלוביץ'?
‏חטאות נעוריו ופשעיו אל תזכור, ‏ולא את בורותו,
‏והענק לו מוות נוצרי שקט.
‏הצל את נשמתו מעיניהם האפלות ‏של השדים הערמומיים
‏ומי ייתן ויקבלו אותו מלאכי האור.
‏רחם עליו ביום הדין...
‏תרגום כתוביות: עדיאלה דיוויס