Stora Kathleen
Ta honom, allihop! Ta honom!
Moon, kom hit! Jag tvekar inte att bita barn!
Faster Dirt, skjut om nån följer efter.
Ska bli.
Fan. Slut på kulor.
TRE DAGAR TIDIGARE
- Förbaskat. - Ja! Snerts!
Ja! Jag vann!
Där fick du. Och du. Och du.
Konstigt att min lärare skriker åt mig i mitt eget hem.
Jag är inte här som din lärare, utan som din fars vän.
De är här.
Fyrtioåtta smarriga Coddingham-potatisar.
- Hurra! - Ge mig.
Vad fan är Coddingham-potatis?
Det är den potatisformade chokladens Cadillac.
Mintchoklad med små bitar av stekt potatis i.
Intressant.
Vi fick en kartong på Saint Patrick's Day för många år sen
när Kathleen hade en affär med en irländsk herre
på AOL Instant Messenger.
LuckyCharm69. Bra kille.
Och trots att Kathleens virtuella romans tog slut,
förälskade vi oss allihop i de här godsakerna.
Men de finns bara på Irland, så jag letar efter dem på eBay.
Och du hittade bara en kartong?
Lämna in din uppsägning
och din pappabricka på mitt skrivbord, Beef.
För att förhindra upplopp gömmer jag dem tills vi kan dela upp dem.
Varför var du inte i skolan i veckan, mr Golovkin?
Missförstå mig inte. Det var uppskattat.
Hur vågar du?
Jag vet varför. En massa lärare hade löss.
Så vidrigt.
Ingen fara. Jag har varit på Nits & Giggles och har god hårhälsa.
Visst är du medveten om att du kliar dig i huvudet?
Förbannat.
Hallå.
Ja, älskling... Nej, vi har inte lyssnat.
Ja, okej. Vi ses snart.
Beef, slå på väderkanalen.
Stormen har höjts till kategori 5.
Invånare uppmanas att ta skydd
- och att vidta försiktighetsåtgärder. - En snöstorm?
Mr Golovkin, får jag åka med dig?
Jag kan inte bli fast här igen.
När de blir insnöade blir de fullkomligt kokobäng i skallen.
Vi? Nej.
Men nån bör gömma alla vassa föremål. Utan anledning.
Kom, mr G. Vi drar.
Åh, nej.
Moon, det har varit mörkt i två sekunder. Bit inte i mina ben.
Okej då.
Moon! Inte min snygga häck!
Kapten på däck!
Vad blir det av det här?
Pappa, vilken snygg utstyrsel.
Tack, min son.
Som Jerry sa, under isstormar, snöstormar och strömavbrott
är vi Tobins... faktiskt kända för att bli lite...
Helknäppa i bollen?
Vackert uttryckt, min son.
Men det var inte förrän sist, när vi hade gäster,
som jag insåg hur pinsamt vårt beteende är.
Som kapten för familjen har jag kommit på en idiotsäker plan.
Okej. En plan kan vara bra.
Under den här stormen ska vi klä oss och agera enligt reglerna
på världens mest effektivt reglerade maritima organisation.
Brittiska flottan.
Är det din idé?
Ni vet uttrycket: "Alla pappas idéer är perfekta"?
Inget kaos, ingen Moon-domstol...
Vad är en Moon-domstol?
En domstol där ett barn är domare, men alla vuxna tar den på allvar.
Bifalles.
Vi ska inte heller äta människor, inte äta godis...
- Va? - Va? Jag gör myteri.
Samma här. Det suger, pappa.
Inga myterier tillåts.
Ni får tre hälsosamma mål mat om dagen.
Pappa, du är känd för
att stå för de största galenskaperna.
Som när du blev övertygad om att du hade, jag citerar:
"Samma sjukdom som Tim Allen hade i Nu är det jul igen."
Eller när du tvingade oss att vara vakna i 36 timmar för att undvika
"stormormar" som "livnär sig på sömn".
Ja, under tidigare stormar har jag blivit knäpp.
Men den här planen ska hjälpa mig att hålla huvudet kallt.
Familjen Tobins hem är nu ett fartyg i brittiska flottan,
som heter HMS Perfekta familjen.
Jag är hennes kapten. Moon är förste styrman.
Sluta smöra.
Judy, du är första löjtnant.
Ham är andra löjtnant.
Honeybee och Wolf är tredje löjtnant.
Ja! Jag är pappas trea.
Sluta, älskling.
Och som gottgörelse
får Jerry den bekväma rollen som min bästa vän och förtrogna.
Okej.
Golovkin, eftersom du har löss blir du tunnpojke.
Vad är en tunnpojke?
En sjuk pojke i en tunna,
men eftersom vi inte har nån tunna får du repa dig i arresten.
Vi borde bränna hans kläder.
Gör det ni. Allt kostade tre dollar.
Perfekt. Jerry, du får den här loggboken och pennan,
och jag lovar att vi ska bete oss väldigt normalt
under hela stormen.
Jag tror dig inte. Du har redan blivit galen.
Jag ser fram emot att motbevisa dig.
Välkomna ombord på HMS Perfekta familjen.
Resan inleds när jag ringer i klockan.
"Kasta loss!"
Vilken underbar, frisk dag till havs. Eller hur, Jerry?
Allt är lugnt, väldigt normalt.
Ja, bara en normal dag
där du klär dina barn i käcka sjömanskostymer
och låtsas att huset är ett fartyg.
Jag vill inte bli för ivrig,
men hittills är det här bättre än att glida in i galenskap.
Ser du? Jag sa ju att lite ordning skulle räcka långt.
Jag var orolig för dig, pappa, men jag gillar hushållsarbete.
Vid det här laget hade jag halsat två flaskor lönnsirap,
och jag och Judy hade slagits om vem som var bäst Bachelor.
- Brad Womack! - Lorenzo Borghese.
Därför är du singel.
Borghese? Snarare "Spy-ghese."
På tal om spy
skulle jag gärna hitta alla 48 Coddingham-potatisar.
Kapten Pappa, ska vi sätta kurs mot Potatisbukten?
Vi behöver inte socker. Vi behöver struktur.
Jerry, skriv i loggboken.
Dag ett ombord på HMS Perfekta familjen.
Vi kastade loss för några timmar sen och moralen är hög.
Inga tecken på slagsmål, skörbjugg, kannibalism eller Moon-domstol.
Till och med vår lusiga tunnpojke tas väl om hand.
Min plan är ren perfektion.
DAG TVÅ
Dag två. Sjömännen äter en stadig frukost
med gröt och ett uppfriskande glas rumstempererat vatten.
Alla fylls de av kraft och energi.
Efter måltider följer motion.
Lunchransonen med kokt kyckling var generös,
så även besättningens humör.
Jag vet att rutinen ska hindra att våra hjärnor kladdar ihop,
men jag börjar känna mig som ett djur i ett hjul.
Ni vet? Som en...
- Hamster? - Ja, Judster?
Nej, jag... Glöm det.
Ursäkta mig ett ögonblick.
Jag måste förbereda eftermiddagens underhållning.
Jag håller med Ham.
Kokt mat och städande gör mig inte mindre rastlös.
Oroa dig inte.
Pappa har allt under kontroll.
Jag tror inte det.
Hur vågar du tro annat?
Det är uppenbart att er pappa långsamt förlorar förståndet.
Pappa?
Nej. Han börjar inte alls bli knäpp i kolan.
Har ni aldrig sett Myteriet på Bounty eller Cast Away?
Er pappa hånglar snart med en volleyboll.
- Maritim föreläsning, ohoj! - Ajdå.
Välkomna, sjömän, till kaptenens föreläsningsserie.
För att svabba på rätt sätt behövs en hink med varmt såpvatten.
SMIDIG SVABBNING
Ni doppar moppen i hinken.
Suger upp det varma såpvattnet
och svabbar fram och tillbaka.
...er azimutkompass, och sätter moppen på kurs mot norr, nordost, nordväst.
Det här är äkta teak, så ni måste skrubba med en skursten.
Han har pratat om svabbning i fyra timmar.
Han bara upprepar sig själv. Vad händer?
Vill du säga nåt, löjtnant?
Bara att det är mycket svabbinformation, och vi fattar.
I så fall rättar vi munnen efter de våta trasorna.
Kvällens måltid blir senarelagd, så att vi kan svabba väggarna,
bänkskivorna, mynten i svärburken, och taksparrarna.
Oboj.
MÅNGA MÅNGA MÅNGA SVABBTIMMAR SENARE
Jag tror att Golovkin hade rätt.
Er pappa kanske börjar bli...
Fullständigt vrickad?
Han har säkert god anledning till att ha en uppstoppad papegoja
som han pratar med och ibland pussar.
Vad sa du, Darius?
Den var bra, min pippi.
Om pappa börjar få en skruv lös på hjärnkontoret
kanske det är till vår fördel.
Far, å besättningens vägnar ber jag ödmjukt om
att vi får var sin liten godsak till kvällsvarden.
Kanske en av Coddingham-potatisarna.
Skeppshistorikern, bästa vännen och bundsförvanten.
Ja. Ska jag hämta potatisarna?
Nej. Ta en loggsida.
Förste styrman Moon, begäran avslås.
Din jävel.
Kom igen, pappa. Vi har varit instängda i 51 timmar.
Ja. Och allt vi ber om är en pytteliten godsak
för att ta oss igenom strömavbrottet.
Och att vi får tillbaka mobilerna och slipper jobb och föreläsningar.
Absolut inte. Det här är min resa och vi ska hålla den här kursen.
- Sa ju det! - Tyst med dig, tunnpojken.
Jag ser att golvsocklarna på skeppet är smutsiga.
Vi rengör allt innan vi lägger oss.
Jerry, gå och hämta tandborstar i källaren.
DAG TRE
Va?
Pirates of the "Kräkibbean": Vad i helvete?
Klockan är fyra på morgonen.
Dags att skrubba kabyssen.
Jerry, skriv.
Dag tre börjar innan gryningen med glada tillrop från kaptenen.
SVABBA I SÖMNEN: JA! DET GÅR!
Trupperna har varit duktiga i dag, så Darius, min kompanjon,
uppmuntrade mig att tänka om gällande min efterrättsförordning.
Ja.
Mörk choklad? Det är äckligt. Det är nästan en grönsak.
Om ni ursäktar mig har jag ett privat kaptensärende,
och så ni vet, i dag när jag pratade i telefon med Tomtemor
sa hon att snöormarna är tillbaka och de gillar inte leenden.
Nåt att ha i åtanke.
Nu räcker det!
Han är helt pantad i planeten.
Nu får det vara nog.
Moon. Vad gör du?
Du kan inte döda pappa. Vi har ju pratat om det.
Nej. Herregud. Nej.
- Pappa! - Din avskyvärda kaptensjävel.
Har du ätit 48 godispotatisar?
Det är inte som det ser ut.
- Jag hittade dem så här. - Lägg av, pappa.
Jag tog dig på brun gärning.
Din besättning hungrar
och du trycker i dig Coddingham-potatis,
som bara går att köpa i en annan världsdel eller på dark web?
Jag lovar att jag inte åt dem.
Jag kom hit för att hämta saker till svabbningen.
Efter er efterrätt kan vi svabba varandra och ormarna.
Och Tomtemor behöver minsann en svabbning.
Kapten, vi fråntar dig ditt befäl med omedelbar verkan.
Va? Det kan ni inte mena...
Vi kan mena det!
Du säger potatis, vi säger "myteri-tatis".
Och vet du vad? Jag vill faktiskt väcka åtal.
- Jag också! - Och jag!
Du har hindrat att vi blev galna, men inte att vi blev galet arga.
Du sa nej till Moon-domstolen, men inte till Moon-krigsdomstolen.
Skaffa dig en advokat.
Darius, säg inte ett ord till.
RÄTTEGÅNG MOT BEEF TOBIN
Ordning!
Jag sammankallar den här speciella krigsdomstolen.
På plats finns målsägarna, Ham, Judy och Wolf Tobin,
som är offren, och kapten Beef Tenderloin Tobin,
som är skyldig.
Du kan inte säga att jag är skyldig redan.
Avslås. Vem representerar målsägarna?
- Jag, herr domare. - Bifalles.
Och vem representerar den här motbjudande potatisgrisen,
som är sämst och väldigt skyldig?
Ingen? Okej.
Då går jag vidare med dödsdomen.
Kom igen, nån. Snälla Jerry.
Okej.
Stenograf Sjuka tunnpojken, läs upp åtalspunkterna, tack.
"Kapten Beef Tobin anklagas för
att vara en vidrig liten potatisgris. Nöff, nöff."
- Bifalles. - Domare Moon.
Om rätten tillåter vill jag säga nåt.
Jag tillåter det, tunnpojken.
Jag vill påpeka
att det brukar vara myteristerna som ställs inför krigsrätt
och inte kaptenen.
Jaså?
Om du gillar kaptenen så mycket
kan du väl försvara honom?
Vänta. Va?
Du åtalas härmed för att vara pretentiös
- och lärare på min skola. - Bifalles!
Sätt dig bredvid min far. Samma stol.
Men han har löss.
Jaså?
Rättegången för det fallet sätts till den "dumtonde korkad".
Vem ska vara stenograf?
Jag gör det.
En fripassagerare.
Faster Dirt, var fan kom du ifrån?
Jag kom till huset strax efter att snöstormen började,
men när jag kikade in i köket
och såg alla göra hushållsarbete klädda som scientologer,
gömde jag mig i skyddsrummet.
Jag hade min pistol, min plunta, min reservplunta, allt jag behövde,
men pluntorna är tomma och det här verkar kul.
- Jag är med. - Bifalles.
Faster Dirt utses till rättsstenograf och jury.
Hemställer även om att vara en berusad gaphals.
Godkännes.
Yeehaw, herr domare.
Om ingen annan har nån hemställan
kommer rättegången mot Beef Tenderloin Tobin, hemsk kapten
och vidrig gris, nu att inledas.
ÖPPNINGSANFÖRANDE
Advokat Honeybee, ditt öppningsanförande, tack.
Herr domare, ärade jurydam...
- Här. - ...låt mig ställa en fråga.
Vad menar vi när vi säger "potatisgris"?
Ordboken definierar "potatisgris" så här:
En man som har rött skägg och saknar själ
som använder en storm för att svälta och tortera
sina egna barn, deras vackra fruar...
Skyldig.
Den vackra fruns extremt snälla bror, Jerry,
som aldrig skulle skada nån annan,
- och honom. - Hördu.
Ibland säger jag "det var allt" för skojs skull,
men nu var det verkligen allt,
för varenda en här inne, förutom faster Dirt,
såg potatisgrisen, Beef Tobin, stå på alla fyra
och glufsa i sig potatisarna och slicka i sig resterna
på sitt eget grisiga sätt...
- Protest. - På vilka grunder?
Jag gjorde det inte.
Det borde du tänkt på innan du gjorde det.
För att sammanfatta gick grisen till källaren,
åt choklad,
och Coddingham-potatisarna åkte en efter en
hela vägen ner i hans mage.
Där fick du, och det var allt.
Herr domare, får jag komma fram och kyssa min fru?
Avslås. Jerry, ditt öppnings- och avslutningsanförande, tack.
FÖRSVARETS ANFÖRANDEN
Jag kallar till båset,
kapten Beef Tobin.
Protest. Han får inte kalla ett vittne under öppningsanförandet.
Det är hörsägen, herr domare.
Jag tillåter det.
Pappa, inta vittnesbåset.
Beef, du är väl bara en man. Eller hur?
- Skyldig. - Protest.
Jag avgör domsluten här.
Bifalles.
Och som alla andra män gillar du choklad,
särskilt nymodig choklad, eller hur?
Jag har lekt med djävulen i brun klänning, ja.
Och som du erkände är du bara en man,
du har varit till havs i tre dagar
och varit tyngd av ett enormt ansvar
och en otacksam besättning.
- Stämmer det? - Ja.
Jag försökte hålla oss sansade,
trots att tomten bet mig
och jag börjar förvandlas till honom, som Timothy Allen.
Darius var så orolig.
Så klart att han var.
Han låtsas vara sinnessjuk. Lysande.
Och under den pressen
gick du ner i källaren för att hämta svabbmaterial.
Men där fanns en oöppnad kartong
med fyra dussin Coddingham-potatisar.
Så du tänkte: "Det kan väl inte skada? Jag tar bara en."
Men de var så goda,
precis rätt balans mellan choklad och mintfyllning
för att lugna sinnet,
att du bara fortsatte.
Du ville inte. Nej, du ville inte.
Men du hade blivit galen av stormen
och av att försöka ta hand om de här olydiga odågorna.
Odågor, mumla argt.
De här sjömännen du litade på,
som du älskade som om de var dina egna barn,
de sårade dig, kapten Tobin.
- Eller hur? - Ja.
Jag mår illa.
De svabbade däcket, men inte sina egna hjärtan.
Ni måste finna Beef Tobin oskyldig på grund av sinnessjukdom.
Vem kan klandra den här spillran till man
för att söka chokladdragerad glädje
i den här galna, insnöade världen.
Jag kan det då inte. Nej!
Det är som pysslingens talesätt som står på potatisarna:
"Potatis är rotsaken till all lycka."
Det var allt.
Jag är så ledsen, potatispappsen.
Vi ska se till att du får hjälp.
Förbannat. Jerry är bra.
Vi går vidare till domen.
Vänta. Jag har nya bevis. Jag vet vem som åt potatisarna.
Det var du, Jerry.
Nej, lyssna inte på honom!
När potatisarna kom
sa Jerry att han aldrig sett såna förut.
Han kan bara ha känt till pysslingens talesätt
om han åt potatisarna själv.
- Skit också. - Gode Gud!
Ordning!
Ordna lite popcorn, för det här blev spännande.
RÄTTEGÅNG MOT JERRY SHAW
Rättegången mot Jerry Shaw
för att ha stulit och ätit Coddingham-potatis inleds nu.
Jerry, hur ställer du dig?
Inte skyldig.
Jag heter Jerry. Som sas tidigare gör jag aldrig fel.
Lögnare! Mördare!
Judy, sluta. Det är inte värt det.
Så där skipas inte rättvisa.
Vem representerar mr Shaw?
Jag gör det, men om rätten tillåter
låtsas jag vara min favoritadvokat,
huvudrollen i tv-serien från 1961,
Shirley Dunn: Damadvokaten med pistol.
Hon viftar med pistolen och råkar ibland skjuta en jurymedlem.
Rätten tillåter det. Fortsätt.
Öppningsanförandet, Honeybee.
Samma som sist, men den här gången om min bror.
Mycket bra. Damadvokaten, din tur.
Försvaret vilar.
Du ska ju försvara mig.
Glöm en dröm. Jag såg dig äta potatisarna.
Rättssalen ska nu flämta till.
I går kväll gick jag ner i källaren och letade efter cigg och nakentidningar,
och då såg jag...
Tandborstar, tandborstar.
Nämen, god morgon på mig.
Ni tror att jag är så älskvärd.
Perfekta lilla ängeln Jerry skulle aldrig äta en stulen godispotatis.
Det var därför jag kom undan med det.
Inte så länge.
Jag gjorde det på grund av honom!
Beef, du lovade mig en bättre insnöad upplevelse.
Det var det inte.
Jag satt bara och skrev i loggboken
medan du tappade alla skruvar du hade i skallen.
Ja, jag åt potatisarna med min mun,
men det var Beef som drev mig till det.
De kunde lika gärna simma runt i hans mage.
Jag är oskyldig eftersom Beef är en dålig kapten,
och jag vill att Beef åtalas igen.
Han är skyldig. Punkt slut.
- Godkännes. - Va?
NY RÄTTEGÅNG MOT BEEF TOBIN
Honeybee, dina anföranden.
Samma som tidigare, men om Beef igen.
Där fick du, och det var allt.
Vill nån försvara min far, potatisgrisen?
- Jag försvarar mig själv. - Fortsätt.
Ja, jag erkänner.
Jag har nog aldrig betett mig så här galet.
Jag var fullkomligt väck
från att jag steg in i min vita kostym.
Jag visste det!
Och jag dömer mig själv till döden.
Beviljas.
Men innan jag går på plankan måste jag erkänna nåt på riktigt.
Jag drog en ohygglig lögn för några dagar sen,
och jag kan inte dö när min själ bär på den synden.
Det finns massor av potatisar i källaren
som jag hamstrade för egen del...
Rätten ajourneras. Faster Dirt, skjut om nån följer efter.
Ska bli.
- Moon, våga inte äta potatisarna. - Fan. Slut på kulor.
Ta honom, allihop! Ta honom!
Moon, kom tillbaka!
- Jag tvekar inte att bita barn! - Ge mig potatisarna!
Strömmen är tillbaka.
Jag har fortfarande löss.
Det har vi allihop.
Min idé med brittiska flottan funkade rätt bra ändå.
Beef, vad fan pratar du om?
Ingen dog, ingen åt upp nån
och huset är städat.
Rätt bra, va?
Ja, pappa. Bästa stormen nånsin.
Fantastisk.
Om ni ursäktar mig ska jag titta till tomtenissarna.
Det är bara några dagar till jul och vi ligger efter med träankorna.
- Pappa, gå och vila. - Okej.
Ho ho ho! God jul, allesammans.
Stormormarna kommer och tar dig
Slumra inte till
Stormormar
De kommer med dunder
De frossar på REM-sömn och lemonad
Så håll dig vaken och var rädd
Stormormar
Skrämmer dig från vettet
Stormormar
Får präster att hoppa till
Ja
Stoppa om dig själv
Och kyss dina barn farväl
Från skyarnas djup Regnar de ner
Deras fjäll är av päls Och deras skrik är av ljud
Stormormar
Översättning: Louise Arnesson