‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎Nu suport să citesc o carte proastă. ‎Dar tu?
‎E un angajament. E un contract ‎între un autor și cititorul său.
‎Trebuie să mă captiveze de la început.
‎La urma urmei, timpul fiecăruia e măsurat.
‎Sunt sigură că tu nu duci lipsă de timp.
‎Am mai mult decât majoritatea,
‎dar calitatea contează mai mult ‎decât cantitatea, nu-i așa?
‎De ce vorbim despre povești?
‎Pentru că vreau să-ți spun una. ‎Vino, te rog!
‎După cum vezi, aici se desfășoară un joc.
‎Un cal amenință o regină.
‎- A cui e fiecare? ‎- Cine-i negru? Cine-i alb?
‎Tu alegi.
‎- Partea care pierde. ‎- Vom vedea.
‎Ce s-a întâmplat ‎după ce ai plecat de la mănăstire?
‎Deja îmi cumpărasem un bilet către Anglia ‎pe nava Demeter.
‎O fi fost o călătorie interesantă.
‎Nici nu-ți poți imagina.
‎Ei bine, spune-mi!
‎E poveste lungă și complexă.
‎Pe mare, întâlnești oameni interesanți...
‎și-ți recomand să nu te atașezi ‎de vreunul dintre ei.
‎VASUL DE SÂNGE
‎Da, fă-o!
‎Mi-ai văzut cumva mâna, căpitane?
‎Căpitane!
‎Mi-ai văzut mâna?
‎Mi-ai văzut-o?
‎YURI SOKOLOV ‎CĂPITANUL NAVEI DEMETER
‎- Sigur ăsta e? ‎- E mormântul pe care ni l-ai arătat.
‎Cel despre care s-au plâns copiii?
‎Cel din care se aude plânsul.
‎DR. SHARMA ‎PASAGER PE NAVA DEMETER
‎Ei bine, deschideți-l!
‎Acest nefericit a fost îngropat de viu.
‎Priviți zgârieturile!
‎E ceea de ce mă temeam.
‎Vedeți?
‎Ce să vedem?
‎Sicriul acesta e vechi de 70 de ani, ‎dar unele dintre zgârieturi sunt noi.
‎PIOTR ‎MARINAR
‎DECEDAT
‎Piotr al meu! Frumosul meu băiat!
‎Piotr!
‎Îmi pare rău, copilul meu.
‎Avea planuri așa de mărețe!
‎Îi fusese oferit o slujbă pe o corabie.
‎Voia să vadă lumea.
‎Dar n-a reușit nici măcar să plece ‎din orașul ăsta nenorocit!
‎Da, Piotr ar fi fost un marinar pe cinste!
‎Dacă-l iubești, știi ce trebuie să faci, ‎copila mea.
‎Fă-o!
‎- Nu pot! ‎- Fă-o!
‎DEMETER
‎Semnează aici, Piotr!
‎De data asta, ‎voi încerca să te aduc înapoi întreg.
‎Încetează!
‎Nimeni nu te învinovățește ‎pentru ce s-a întâmplat.
‎La ce naiba ne trebuie două mâini? ‎Asta e mai bună la amestecat supa.
‎Îți mulțumesc pentru ea!
‎Lordul și lady Ruthven.
‎E o mare plăcere. Bun venit ‎la bordul navei Demeter!
‎Mulțumesc. Tocmai ne-am căsătorit. ‎Nu e minunat?
‎E minunat! Felicitări amândurora!
‎Vezi să fie o călătorie lungă, căpitane!
‎Va fi.
‎Nu mai visa, băiete!
‎Nu e pentru cei de teapa ta. Ține, bea!
‎Mișcă!
‎Piotr!
‎Ești Piotr, nu?
‎Da. Eu sunt Piotr.
‎Poftim, bea!
‎Mișcă!
‎Ia te uită la ăsta!
‎Ești pe-atât de novice pe cât ți-e de rău?
‎Probabil te gândești ‎că totul pare foarte ciudat
‎- ...și înfricoșător. ‎- Da, domnule.
‎Sunt de acord.
‎Câți pasageri avem?
‎- Șapte. ‎- Ce transportăm?
‎Salpetru, păpuși pentru copii, ‎sulf, pământ, cărbune.
‎Pământ?
‎Sau mucegai. ‎Cutii peste cutii pline cu asta.
‎De ce ar trimite cineva cutii cu mucegai?
‎Cine știe? Cui îi pasă?
‎Sigur e mai bun decât mâncarea ta.
‎Cred și eu.
‎E ghinion...
‎să fie femei la bord.
‎Nu uitați ce vă spun! ‎Asta nu va aduce nimic bun.
‎- S-a îmbarcat toată lumea? ‎- Toată lumea, mai puțin unul.
‎- Un anume Conte... ‎- Contele Dracula.
‎Pardon. Poftim?
‎- E vreo problemă? ‎- Călătoreai împreună cu pasagerii?
‎Călătoria până-n Anglia durează ‎patru săptămâni.
‎Ce era să fac? Să stau într-o cutie?
‎Nu, nu deranja!
‎E un pasager bolnav.
‎- Bolnav? ‎- S-a îmbarcat aseară.
‎Era bolnav.
‎Doar căpitanul are voie să-l vadă. ‎Du-te și vezi-ți de treabă!
‎Da, domnule!
‎Mereu tragi cu urechea la uși?
‎- Mă scuzați, domnule. ‎- Nu e nevoie.
‎Nu te judec.
‎Accentul tău.
‎Ai sânge de bavarez, nu?
‎Da, domnule.
‎Bavaria. A trecut ceva timp.
‎Îmi cer scuze.
‎E din cauza mării. Îți trezește...
‎pofta de mâncare.
‎Dacă pui niște paprică?
‎Ești nou pe mare?
‎N-o să reziști mult.
‎Cei ca tine nu rezistă.
‎- Cum adică, cei ca mine? ‎- Nu știu. De unde ești?
‎- Din Bistrița. ‎- Ești român, ca secundul!
‎Care e problema cu el?
‎E român.
‎Mereu am vrut să fiu marinar.
‎Plictisitor.
‎Credeam că nu voi mai pleca ‎din orășelul ăla.
‎- Tot plictisitor. ‎- Dar nu s-a întâmplat nimic...
‎până acum,
‎și iată-mă!
‎Da, iată-te!
‎Mă plictisești...
‎și mai ești și român.
‎- Scuze. ‎- Ține, bea asta! Te va face să taci.
‎- Din cum povestești, știi cum sună? ‎- Cum?
‎De parcă minți.
‎Îți place?
‎Trebuie paprică!
‎Cică, trebuie paprică!
‎Sună clopotul, băiete!
‎E ora cinei.
‎- Hei! Tu! Ce e tescovina asta? ‎- Mă scuzați?
‎Du-o înapoi!
‎E inacceptabilă!
‎Sigur găsim ceva de calitate ‎pentru stăpânul tău.
‎Nu e pentru el, ci pentru mine!
‎- Vreau doar ce-i mai bun! ‎- Atunci, ești pe vasul greșit.
‎- Sunt doctorul Sharma. ‎- Bravo ție!
‎Mă scuzați, ‎sunteți angajatul acestui domn?
‎E omul meu.
‎Îmi plătește salariul.
‎Nu e totuna.
‎Atunci, ai rezolvat conflictul.
‎E surdomută.
‎Biata copilă!
‎Dar are ochi și vede.
‎Da.
‎Adisa!
‎Te rog, nu te da în spectacol!
‎Căsătoria asta e un rău necesar. ‎Știi asta.
‎Bine, dar nu spune că-s omul tău!
‎E dureros.
‎Cred că puteți mânca liniștită peștele.
‎- Mă scuzați? ‎- Suntem înconjurați de apă.
‎Sperăm că peștele e proaspăt.
‎Mă tem că sunt foarte atentă la ce mănânc.
‎- Și eu. ‎- Scuze, nu înțeleg.
‎Ce anume ți-e neclar?
‎Ai mers la sala de mese. ‎Nu mănânci mâncare.
‎Îmi place să am companie, ‎și-mi plac oamenii.
‎Atunci, de ce-i omori?
‎De ce culegi flori?
‎Pot să stau cu dvs.?
‎Dar nu ne cunoaștem.
‎Și totuși, îmi pari puțin familiar.
‎Draga mea doamnă, ‎promit să fiu pe cât de familiar mă vrei.
‎Sunt arhiducesa Valeria de Austria.
‎Iar eu sunt Contele Dracula...
‎de Valahia.
‎Ești foarte șugubăț!
‎Mi s-a mai spus.
‎Vă pot întreba de ce mergeți în Anglia?
‎Am fost invitată acolo.
‎Prin naștere, fac parte ‎din familia conducătoare a Bavariei,
‎dar, am căzut în dizgrație.
‎Un domn din Anglia ‎dorește să scrie povestea vieții mele.
‎Înțeleg.
‎Dl Balaur plătește pentru asta.
‎Știu că e vulgar, ‎dar am văzut cum stilul meu de viață
‎și averea mi s-au uscat ‎ca o viță de vie distrusă de îngheț.
‎Așadar, iată-mă!
‎Scuturată de acest sicriu neetanșat ‎ca un bob de mazăre uscat.
‎Mă scuzați.
‎N-am mai vorbit demult limba germană.
‎Mă puteți scuza puțin?
‎Bună seara, domnule.
‎Continuă să te uiți la lună!
‎Nu doresc deloc să te tulbur.
‎Strică aroma.
‎Domnule?
‎Vă rog, domnule!
‎Îmi cer scuze.
‎A durat mai mult decât m-am așteptat.
‎E o noapte minunată.
‎Cu o lună frumoasă.
‎Dar germana ta...
‎Germana ta e foarte bună.
‎Sunteți amabilă.
‎Se pare că-mi amintesc ‎mai mult decât mă așteptam.
‎O gură de aer face bine.
‎Ai ucis un membru al echipajului ‎ca să te dai mare cu germana.
‎Oare n-a fost o risipă?
‎Singurul lucru interesant la el ‎era încântătorul său accent bavarez.
‎Ai lăsat timona nesupravegheată.
‎N-ai pic de autocontrol?
‎Îmi spuneați despre moșia dvs., ‎despre vremurile de demult.
‎Ce mai petreceri se dădeau!
‎Când am împlinit 18 ani,
‎mi s-a făcut o mare surpriză.
‎N-ai să ghicești ce!
‎- Hai, ghicește! ‎- Nu știu.
‎- Ghicește! ‎- O diademă cu pietre scumpe?
‎Mama m-a condus ‎pe scările principale în jos.
‎Simțeam că inima îmi bate ‎ca un ciocan în piept.
‎- Mai ghicește! ‎- Un ponei?
‎Nu! Am fost condusă în sala de bal.
‎Mama mi-a dirijat mâinile, ‎iar eu le-am întins.
‎Cadoul meu era ambalat ‎în hârtie creponată,
‎hârtie creponată roz, ‎ambalată foarte strâns.
‎Am sfâșiat-o cu entuziasm.
‎Și apoi, ‎când n-am mai putut face față suspansului,
‎mi-am dat jos legătura de la ochi...
‎și am văzut ce era.
‎Un ananas.
‎Un ananas ‎în mijlocul acelei ierni năprasnice.
‎Trebuie să-ți fi părut ceva magic.
‎Adus tocmai ‎din sera proprie a împăratului,
‎ca un giuvaier prețios.
‎Am știut-o!
‎E imposibil, dar am știut-o!
‎Tu ești.
‎Firește că eu sunt.
‎Ce-am mai dansat, Valeria!
‎Da.
‎Aceea a fost noaptea ‎în care a dispărut mama.
‎Da.
‎Cine ești?
‎Mai dansăm o dată?
‎- Ați căutat peste tot? ‎- Da.
‎Portmann a dispărut.
‎De ce nu putem scăpa de ceața asta?
‎E de parcă ne urmărește.
‎Mă scuzați, dle...
‎dar n-am căutat peste tot.
‎- Cum adică? ‎- Ei bine...
‎n-am căutat în cabina numărul nouă, dle. ‎Din ordinul dvs.
‎Firește. Ați făcut bine ‎că n-ați deranjat bolnavul.
‎- Nu cred că s-ar ascunde cineva acolo. ‎- Domnule!
‎E vorba de unul dintre pasageri, ‎arhiducesa.
‎Ce-i cu ea?
‎Nici pe ea n-o găsim.
‎Ceața e interesantă.
‎În ce sens?
‎Îmi închipui că e utilă ‎ca paravan contra soarelui.
‎Știi ce se spune:
‎să ai mereu clima la purtător!
‎O cauți pe ducesă?
‎Piotr, ai auzit vreodată de Nelson?
‎De Nelson, dle?
‎Un englez cu suflet de Napoleon.
‎Cu un ochi și un braț. Nu?
‎Ce repede uită tinerii!
‎Amiralul Nelson a fost ucis ‎în bătălia de la Trafalgar.
‎Se zice că rănile l-au răpus. ‎Voiau să-l ducă cât mai repede în Anglia.
‎Era un erou național. ‎Englezii țin la chestiile de genul.
‎Dar Spania e destul de departe,
‎și era cald, așa că, ce crezi că au făcut?
‎L-au pus pe bătrânul amiral ‎într-un butoi cu rom, ca să-l conserve.
‎- Nu cred! ‎- E adevărat.
‎Problema e că n-au spus asta echipajului.
‎Când au ajuns acasă în Anglia,
‎au aflat că marinarii însetați ‎se mai serviseră cu câte un păhărel,
‎tot drumul până la Portsmouth.
‎Romul ăla o fi avut un gust pe cinste!
‎Hai să aflăm!
‎Nu!
‎Nu e niciun cadavru aici.
‎Mulțumesc, Conte Dracula.
‎Totul e nou pentru mine.
‎- Nu cred că sunt de folos nimănui. ‎- Piotr.
‎Am cunoscut cândva un Piotr.
‎Pentru scurt timp.
‎Avea vreun rost să-l terorizezi pe mus?
‎Sunt sensibil la tinerețe și frumusețe.
‎Va avea loc o anchetă oficială, ‎odată ce ajungem în Anglia.
‎Voi fi oricând la dispoziția dvs.
‎Bună seara!
‎Mulțumim.
‎Au dispărut doi oameni ‎după doar o noapte.
‎Marea a fost foarte agitată?
‎Nu știu. Eu dorm ca lemnul.
‎Unde e soția dvs., domnule?
‎Nu ni se alătură?
‎Dorabella e puțin...
‎Cum să spun? ‎E complet epuizată, sărăcuța de ea.
‎Dorabella.
‎Ce nume încântător! Dorabella.
‎Îți zăbovește pe limbă.
‎De ce ți-ai petrece vremea aici sus,
‎când Dorabella e jos?
‎Ce e prea mult strică.
‎Ba, din contră,
‎am descoperit că prea mult ‎e exact cât trebuie.
‎Trebuie paprică!
‎I-auzi, trebuie paprică!
‎Da, ești bun la ținut companie, Piotr!
‎Du-te, curăță ceva!
‎Da, domnule!
‎Prietenii îmi spun Victor.
‎Bine, Victor.
‎Am zis că prietenii-mi spun așa.
‎Scuze!
‎Iisuse, ce ușor ești de păcălit!
‎Hai, du-te!
‎Nu știam că ești acolo.
‎Ești sigur că băiatul e în regulă?
‎Păi, chiar e băiat de treabă.
‎- Așa crezi? ‎- Păi, e român.
‎Poate că el a adus ghinionul.
‎Ca Iona.
‎Sau poate, secundul.
‎De ce?
‎Că e român.
‎Da. Dar mai sunt și femei.
‎De obicei, ‎femeile sunt cele care aduc ghinionul.
‎Am reușit să-i acuzăm pe jumătate ‎din cei de pe navă. Ar mai fi cineva?
‎Restul pasagerilor.
‎Da, pasagerii.
‎Sunt șapte.
‎Șapte pasageri...
‎pe Demeter.
‎Acum, doar șase.
‎Deci, ce ai făcut după?
‎Ți-am spus, apreciez mult tinerețea,
‎iar noaptea era călduroasă ‎și plină de posibilități.
‎În lumea asta există monștri, Yamini.
‎Creaturi care-ți vor lăsa ‎un întuneric în suflet,
‎dacă le dai voie să intre.
‎Nu-i voi lăsa niciodată să te ia.
‎Jur asta!
‎Bună seara.
‎N-ar trebui să fiți aici, dnă. ‎Sunt ordinele căpitanului.
‎Dar e așa de cald jos!
‎Unde suntem?
‎Am trecut de țărmul Greciei.
‎- Pot să mă plimb puțin pe punte? ‎- Poftiți!
‎Dar aveți grijă!
‎Voi fi atentă.
‎Nu visa!
‎- Ce noapte călduroasă! ‎- Dumnezeule!
‎Nu. Nu mă pot da Dumnezeu.
‎Îmi cer scuze. Nu ne-am cunoscut. ‎Sunt Contele Dracula.
‎Sunt lady Ruthven.
‎Știi, chiar n-ar trebui ‎să rămân singură cu dumitale.
‎Soțul îmi spune că au dispărut doi oameni.
‎Și, totuși, iată-ne, doi oameni.
‎Mă tem că nu m-am simțit bine.
‎Marea... îmi provoacă stare de rău.
‎- Sunt mai bine în seara asta. ‎- Nu. În seara asta, ești superbă.
‎Soțul tău e un bărbat extrem de norocos.
‎Într-adevăr, e,
‎dar și eu sunt.
‎E așa de chipeș,
‎și vom avea copii! Vom face mulți copii.
‎Pentru un bărbat ca tine, ‎o discuție despre copii e foarte banală.
‎Pentru un bărbat ca mine, pare un miracol.
‎Vai de mine,
‎e ceva legat de tine care împinge omul ‎să-și împărtășească secretele.
‎Oare se cade ca doamnele proaspăt măritate ‎să discute secrete
‎cu străini chipeși?
‎Nu văd niciun rău în asta.
‎Doar dacă e vorba ‎de un străin chipeș și periculos.
‎- Ești periculos? ‎- Da, sunt extrem de periculos.
‎Ca unul dintre nobilii aceia exotici ‎despre care citești în romane,
‎încărcați de misterul și stricăciunea ‎specifice Orientului?
‎Da.
‎- Mergem în America. ‎- Da?
‎Într-o lume nouă.
‎Spre o nouă viață.
‎Ce păcat!
‎De ce?
‎Că sunt un vampir.
‎Pardon. Ce-ai spus?
‎Privește în oglindă!
‎Ce oglindă?
‎Dacă te străduiești, poți să găsești una.
‎Uite!
‎E...
‎Cum ai făcut asta?
‎Oglinzile dețin o magie mai puternică ‎decât majoritatea pot să conceapă.
‎Oglinzile ne pot stârni imaginația, ‎sau mai rău:
‎ne pot arăta adevărul.
‎Tu ce vezi în oglindă?
‎Multe.
‎M-am gândit că meriți măcar să vezi ‎ce-ar fi putut să fie.
‎Ce-ar fi putut să fie?
‎De ce spui asta?
‎Ți-am spus, frumoasă Dorabella.
‎Sunt un vampir.
‎- Porcule! ‎- Poftim?
‎Erau patru săptămâni până-n Anglia, ‎iar tu mâncaseși deja trei în două nopți!
‎Ca o vulpe în cotețul cu găini.
‎Ca un cunoscător ‎într-o pivniță cu vinuri.
‎Trebuie să alegi vinurile cu grijă: ‎și pe cele roșii, și pe cele albe.
‎Mi-au căzut bine și ducesa, ‎și ajutorul pe punte.
‎Dar ai grijă ce mănânci.
‎Păi, trebuie să am.
‎Altfel, aș fi ajuns în Anglia
‎cu competența socială a unui marinar rus.
‎Totuși, te îmbuibai. ‎Ca vulpea în cotețul cu găini.
‎Ca porcul cu trufe.
‎În ritmul ăsta, ‎n-ar fi rămas cine să navigheze!
‎Știam că ar fi fost de-ajuns ‎un echipaj minimal.
‎Am mai lucrat cu așa ceva.
‎A zis că-i era prea cald.
‎- I-am zis să aibă grijă. ‎- N-ai văzut nimic?
‎Nu, dle. Nu de unde mă aflam.
‎E o absurditate! Unde e?
‎Ce s-a întâmplat cu soția mea?
‎- Dar Lisabona? ‎- Cale de două zile.
‎Continuăm drumul spre Anglia
‎și dublăm paza.
‎Nimeni să nu fie singur pe punte! Da?
‎- Da, dle! ‎- Da, dle!
‎Suntem obligați să credem ‎că e un criminal la bord.
‎Mă tem ‎că nu putem avea încredere în nimeni.
‎Tânără domnișoară, pari foarte supărată.
‎Ai văzut ceva ce te-a speriat?
‎Nu te aude. ‎Înțelege doar limbajul semnelor.
‎E un limbaj ‎pe care va trebui să-l învăț... cândva.
‎Asta e mai mult decât crimă.
‎Forțele malefice s-au răsfrânt ‎asupra navei.
‎Priviți afară! Priviți!
‎Ce ceață e aia care se ține după o navă?
‎Sunt de acord, e o forță malefică în joc, ‎dar e creată de om.
‎- Au murit trei oameni. ‎- Au dispărut.
‎Și unde s-au dus? ‎Le-au crescut aripi și-au zburat?
‎Ce idee ridicolă!
‎Forțe întunecate.
‎Acele forțe întunecate ‎mi-au luat-o pe Dorabella.
‎Mi-e greu să cred
‎că o ființă supranaturală ar lăsa ‎așa de mult sânge în urmă,
‎doar dacă n-a băut până la saturație.
‎Deci, domnilor, avem un criminal la bord.
‎În văzul tuturor... sau care se ascunde.
‎Vom căuta peste tot.
‎Nu poți rămâne mult timp ascuns ‎pe o navă cât asta.
‎Poate ar trebui să începem ‎cu cabina nouă.
‎Nu e nimic important acolo.
‎Totuși, cred că am fi toți mai liniștiți ‎dacă am putea arunca o privire,
‎dat fiind că trebuie să suspectăm ‎pe toată lumea,
‎inclusiv pe tine, căpitane Sokolov.
‎Nu văd motiv ‎să excludem pasagerul din cabina nouă.
‎Prea bine. Cabina nouă va fi verificată.
‎De mine.
‎Atunci, va trebui să te credem.
‎Nu înțeleg. Voiai să caute ‎în cabina numărul nouă?
‎- Am presupus că aia era cabina ta. ‎- Da?
‎Ce duhoare!
‎Camera unui bolnav nu e ‎pentru cei sensibili. Stați aici!
‎Ce auzi?
‎Respirația cuiva.
‎A căpitanului?
‎Nu.
‎Ei bine, dle?
‎Totul e ca înainte. ‎Pasagerul e foarte bolnav,
‎și nu mai e nimeni în cabină.
‎Am căutat peste tot. Sunteți satisfăcuți?
‎Mie-mi ajunge cuvântul căpitanului.
‎Și mie.
‎Deocamdată.
‎Pare să fie pământ obișnuit, de grădină.
‎Nu e argilă smectică sau ceva de genul.
‎Era de așteptat. Ești om de știință.
‎De la Universitatea din Calcutta.
‎Cel puțin, am fost.
‎Ești și tu un om de știință?
‎Am un apetit pentru știință.
‎Știința nu știe totul.
‎Ce crezi despre toate astea?
‎Cred că ai văzut ‎ceva ciudățenii la viața ta.
‎Am ajuns și la asta!
‎Să-l întrebăm pe sălbatic! Sigur știe!
‎- El vede viitorul. ‎- Păi, nu e așa?
‎Cu toată magia aia neagră ‎pe care o face neamul tău.
‎Neamul meu.
‎Odată pierdută, ‎încrederea e greu de recâștigat.
‎Știu asta.
‎Dar am cercetat nava ‎de la prova la pupa.
‎Nici urmă de prietenii noștri dispăruți. ‎Suntem de acord?
‎Ceea ce înseamnă un singur lucru.
‎Mă tem că da.
‎E unul dintre noi.
‎E clar ce trebuie să facem!
‎Să mergem în Anglia ‎și să încredințăm problema autorităților!
‎Dacă stăm împreună și avem grijă, ‎nu rămâne nimeni singur...
‎Cred că a căzut de la o velă luna mică. ‎Iisuse!
‎- Doctore Sharma? ‎- Nu sunt chirurg.
‎Adu-l pe Valentin! Duceți-l jos!
‎Repede! Sângerează.
‎Pleacă, dacă nu suporți să vezi sânge!
‎Nu-l suporți, nu-i așa? ‎Nu te poți controla în prezența sângelui.
‎Nu e o sursă de hrană.
‎E o dependență.
‎Zâmbești.
‎E plăcut să fii înțeles după 400 de ani.
‎Nu, nu te-am înțeles încă.
‎Nu în totalitate.
‎Pe Demeter erau ‎șapte pasageri foarte diferiți.
‎Ce convenabil, dată fiind dieta ta!
‎Puneți-l aici!
‎Cum ai putut să cazi? Tocmai tu!
‎E de la ceață! Parcă aș respira otravă. ‎Repară-mi-l!
‎- Repară-mi-l! ‎- Voi încerca să-l pun la loc.
‎Dar nu schimbă nimic. Diavolul e pe navă!
‎- Diavolul! ‎- Fă-o!
‎Mușcă asta! Țineți-l!
‎Bună seara, Conte Dracula!
‎Te simți bine?
‎Cred că toți suntem puțin speriați.
‎Nu ți-e foame?
‎Olgaren, aș vrea să te întreb,
‎mereu aveți așa de mulți pasageri?
‎Nu.
‎E foarte neobișnuit.
‎Niciodată n-am avut și așa de mulți ‎și așa de bogați.
‎Presupun că lordul Ruthven ‎e cel mai bogat.
‎- De ce ai ales nava asta? ‎- Mi-a fost recomandată
‎de partenerul meu de afaceri. ‎Am un partener în umbră.
‎Cine ar recomanda nava Demeter?
‎Nu m-am gândit să-l pun la îndoială.
‎- De ce nu? ‎- Datorită sponsorizării sale,
‎lordul Ruthven a avut banii și poziția ‎ca s-o poată curta pe Dorabella.
‎Lordul Ruthven n-a pus întrebări.
‎Ce contează? ‎Orice navă e la fel ca alta.
‎Dl Balaur sigur a avut un motiv.
‎Ce ai spus? Balaur?
‎Da. Partenerul meu din umbră.
‎E și sponsorul meu.
‎- Asta chiar e o coincidență. ‎- Conte Dracula, ai vreo legătură...
‎Bestia scoasă la iveală.
‎Nesătulă de sânge ‎și puțind a pământ de pe morminte.
‎Un gentleman rafinat, ‎nimic mai mult decât o spoială.
‎Agatha, rafinamentul unui gentleman ‎e întotdeauna o spoială.
‎Chiar și a unuia ca dl Balaur?
‎A cui?
‎Dracula e o bastardizare ‎a latinescului ‎„dracul”,
‎adică, „dragon”. În română e „balaur”.
‎Se pare că n-ai înțeles ‎care e scopul unui pseudonim.
‎Mi s-a părut ingenios.
‎Va trebui să fii mai ingenios de-atât! ‎Ca să te hrănești cu oameni civilizați,
‎trebuie să înveți ‎să conviețuiești cu ei. Aia-i!
‎Nava a fost practică ‎pentru viața în Anglia.
‎Ți-ai umplut cămara ‎ca să înveți să mănânci cumpătat.
‎- Întocmai. ‎- Și, dle Balaur,
‎văd că nu prea erai cumpătat.
‎Vezi? Nu sunt partea care pierde.
‎La ce te holbezi?
‎Nava e blestemată.
‎E condamnată pieirii.
‎Găsește-i și adu-i pe cei ce cred asta!
‎- E o singură cale de scăpare. ‎- Da, Valentin!
‎- Doamnă? ‎- Taci!
‎- Credeam... ‎- Taci!
‎Ești moartă.
‎În cele din urmă, toată lumea moare.
‎Visez.
‎Nu e real.
‎Se pune prea mult preț pe realitate.
‎Nu! Nu, te rog!
‎Credeam că nu mai dă Domnul să răspunzi.
‎Nu!
‎Ce om normal ar fi putut face asta?
‎Va trebui să căutăm din nou pe navă! ‎Tot echipajul, în perechi!
‎Nu cred că e posibil, dle.
‎- E posibil, dacă eu dau ordin! ‎- Lipsește o barcă de salvare.
‎Și, cred... că și majoritatea echipajului.
‎Dar, unde s-ar fi putut duce?
‎Oriunde, mai puțin aici.
‎Domnule?
‎Yuri?
‎A venit timpul.
‎- Despre ce vorbești? ‎- Cine e în cabina numărul nouă?
‎Când am pierdut așa multe piese? Câștigam.
‎Ba nu. Ai fost în pierdere, ‎încă de la început.
‎Tu nu bei.
‎Nu beau vin.
‎Pionul e bine plasat.
‎Dacă-l duc până-n partea cealaltă, ‎devine o nouă regină.
‎Lasă șahul, ‎și concentrează-te asupra jocului!
‎Cine e în cabina numărul nouă?
‎Cum am ajuns aici?
‎Nu-ți amintești?
‎Eram la mănăstire.
‎I-ai dat drumul Minei.
‎Am zis: „Fugi!” Pleacă! Acum!
‎Da, dar ție nu ți-am dat drumul, nu?
‎Unde mă aflu? Ce e locul acesta?
‎Sigur știi unde te afli.
‎Tu îi faci pe cei din care te hrănești ‎să viseze.
‎Sărutul vampirului
‎e un narcotic.
‎Îmi bei sângele?
‎Agatha,
‎ești desăvârșită.
‎Atât de multă perspicacitate,
‎istețime, cunoaștere,
‎chiar și vicleșug.
‎Nu te grăbești când savurezi ‎o băutură de asemenea calibru.
‎Am avut grijă să ții cât mai mult.
‎Eu sunt.
‎Eu sunt în cabina numărul nouă.
‎...dar nu va fi nimeni aici.
‎Domnilor, mă tem că am hotărât ‎să iau eu însumi măsuri.
‎Vă rog, poftiți!
‎Permiteți-mi să vă scutesc! ‎Recunoașteți vreunul din obiectele astea?
‎Basmaua lui Portmann.
‎Aș recunoaște-o oriunde.
‎Și, priviți!
‎E a arhiducesei.
‎- Am văzut-o în noaptea-n care a dispărut. ‎- Nu erau aici înainte...
‎- Sunt trofee. ‎- Întocmai. Trofee.
‎De parcă totul a fost doar un joc bolnav.
‎Consider că nu avem nevoie de alte dovezi.
‎Și, iat-o!
‎Scăldată în sângele victimelor ei.
‎Criminala.
‎Ai ceva de zis înainte să te spânzurăm?
‎Pentru Dumnezeu! Ați văzut-o! ‎Abia-și poate ține capul!
‎- Ce faceți? ‎- Căpitane, vă rog, nu vă băgați!
‎- Ați ținut criminala pe navă! ‎- Uitați-vă la ea!
‎De unde să aibă puterea să-i ucidă?
‎Aparențele pot înșela, dr Sharma.
‎Nu poate fi ea! ‎Cum să-l învingă pe Abramoff?
‎Dar pe Portmann? Priviți-o!
‎Nu contează cum arată! Ea e făptașa!
‎- Nu știm asta! ‎- Vă rog, domnilor!
‎Să nu lăsăm situația să degenereze!
‎Voi fi linșată. Poate degenera mai rău?
‎De ce ascultați cu toții ‎tot ce spune omul ăsta?
‎De ce ai apărat-o?
‎Am primit un comision ‎cu anumite prevederi.
‎Un comision?
‎Poate, de la un bărbat ‎cu numele de Balaur?
‎Da. A zis că proaspăta lui soție ‎e foarte bolnavă.
‎Trebuie dusă-n Anglia la tratament.
‎A plătit regește ca Demeter s-o ducă. ‎Să te ducă pe tine!
‎Nu sunt mireasa dlui Balaur!
‎- Gata cu vorba! Spânzur-o! ‎- Nu! Așteptați! Ascultați!
‎Olgaren! Nu suntem sălbatici,
‎și nu suntem oi!
‎Nu mă puteți spânzura!
‎Dă-mi un motiv să n-o fac!
‎Pentru că...
‎sunt vampir!
‎Ți se pare nostim?
‎Ascultă-ți căpitanul!
‎Sunt o femeie slăbită și neajutorată.
‎Cum am reușit să omor patru oameni ‎și să le azvârl cadavrele peste bord?
‎Pentru că sunt un vampir.
‎Știți ce e un vampir, nu?
‎O monstruozitate ‎scârboasă, împuțită și decăzută.
‎Putem cu ușurință să ne dăm drept ‎oameni obișnuiți,
‎dar ne apucă o frenezie animalică
‎când vedem și simțim sânge de om.
‎- Destul! ‎- Nu! Stai!
‎- Nu! ‎- Am experiență legat de asta.
‎- E doar o cale să aflăm dacă ești vampir. ‎- Ascultă-mă! Știu despre ce vorbesc!
‎Te spânzurăm și vedem de mori.
‎- Vampirii nu mor spânzurați. ‎- Stai! Are dreptate!
‎Nu mă puteți spânzura! Nu voi muri.
‎Când terminăm cu mascarada asta, ‎tu vei fi primul din care mă voi hrăni.
‎Apoi, vă voi lua pe restul, ‎unul câte unul,
‎și voi face să muriți încet.
‎Credeți că nu pot?
‎Gândiți-vă la cei patru deja devorați!
‎Vă grăbiți să fiți ca ei?
‎Haideți, atunci!
‎Care dintre voi are curajul ‎să lovească butoiul de sub mine!
‎Eu.
‎Să-i punem capăt?
‎Ți-a mâncat pisica limba?
‎Îmi mușcam buza.
‎Priviți-l!
‎Mărturisesc că v-am mințit.
‎Nu sunt un vampir. El e!
‎Conte Dracula!
‎El e! El e vampirul!
‎Îmi cer scuze, ‎mă repugnă sângele unei criminale
‎când mi-e scuipat în față. ‎Faceți ce vreți cu ea!
‎Voi fi în cabina mea.
‎Dă-te din calea mea, copilă!
‎Nu pune mâna pe ea! ‎Să nu-ndrăznești să pui mâna pe ea!
‎Deșteaptă fată! Limbajul semnelor!
‎Ce păcat! Îmi plăcea mult călătoria asta
‎și oamenii.
‎Și nu crezi că am fost un detectiv bun?
‎Am un talent deosebit ‎la a elimina suspecții.
‎Nu!
‎Ridică-te, doamnă! Respiră!
‎Respiră adânc!
‎- Unde e Dracula? ‎- Calmează-te! Respiră adânc!
‎Unde e? Unde e Dracula? ‎Unde s-a dus? Nu era nimeni atent?
‎Te ajutam pe tine.
‎Pe viitor, ‎stabiliți-vă mai bine prioritățile!
‎E un vampir pe nava asta!
‎Sunt sora Agatha Van Helsing
‎de la mănăstirea Sfânta Maria ‎din Budapesta. Căpitane Sokolov!
‎- Da. ‎- Ești eliberat din funcție.
‎Asta e.
‎Cabina lui Dracula.
‎- Nu pare să fi fost folosită. ‎- Dar au fost trase draperiile.
‎- Ești bine? ‎- Nu, sunt pe moarte. Dar lasă asta!
‎Dracula trebuie să doarmă într-un sicriu ‎sau o cutie cu pământ din țara sa.
‎N-am idee de ce. N-are niciun sens.
‎Ai zis, pământ?
‎Da. Pământ.
‎Undeva pe nava asta, trebuie să fie ‎o cutie cu pământ din Transilvania.
‎Ai văzut așa ceva?
‎Avem 50 de cutii cu pământ în cală.
‎Cum adică, ‎ai experiență cu asemenea treburi?
‎Cercetarea m-a dus uneori ‎pe o cale întunecată.
‎Asupra perpetuării vieții ‎dincolo de mormânt. Asupra morților vii.
‎Asupra ‎nosferatu.
‎Există asemenea creaturi.
‎Dracula ne-a adunat pe această navă ‎cu un scop.
‎Evident, te-a ales pentru știință.
‎Mă întreb ce vede la mine?
‎Habar n-am.
‎Dar, indiferent ce vrea de la mine,
‎nu-l las să-mi ia fiica!
‎- Ai văzut cum o privea? ‎- Ce e aia?
‎Asta...
‎e în ultimă instanță.
‎Există moarte, și există nemoarte.
‎- E ultima? ‎- Mai e una.
‎Ați auzit-o! Mai e una!
‎Nu, stați!
‎E mai bine să-i lăsăm o cutie. ‎Un singur loc în care să se poată odihni.
‎Se ascunde, dar lumina zilei ‎îl slăbește. Va trebui să se odihnească.
‎- Dacă e o singură cutie... ‎- Îl putem captura.
‎Poate putem măcar ‎să-i reducem din opțiuni.
‎Acum, să le înmulțim pe ale noastre! ‎Presupun că ai o Biblie pe navă.
‎- Se pare că sunt temporar lipsită de ea. ‎- Am în cabina mea.
‎Adu-o, te rog!
‎Contele e un bărbat foarte convingător.
‎L-ai putea numi chiar...
‎seducător.
‎N-ar trebui să ajuți pe punte?
‎Chiar nu știu unde ar trebui să fiu acum.
‎Poate ar trebui să-mi aleg tabăra.
‎Dacă Contele Dracula e dl Balaur...
‎Nu te încrede în el!
‎el mi-e partenerul din umbră.
‎Poate că asta vede contele în mine.
‎Un partener.
‎Și dacă intuiesc corect,
‎urmează să ni se alăture.
‎Mulțumesc.
‎Pentru nimic! Avem un aranjament.
‎Suntem parteneri.
‎Aș vrea să rămânem așa.
‎Cât timp?
‎Din câte știu, un vampir ‎e binecuvântat cu viață veșnică.
‎Și eu știu la fel, dar e nevoie ‎de mult timp ca să fii sigur de asta.
‎Te pui în cârdășie
‎cu această creatură.
‎Așa e în afaceri.
‎Nu suntem proști!
‎- Sunt om de știință! ‎- Dr. Sharma,
‎ești o minte luminată a generației tale, ‎dar ești un profet dezonorat în țara ta.
‎Eu, însă,
‎îți recunosc geniul, ‎și abia aștept să ți-l consum!
‎Nu!
‎Arunc-o, acum! Mă auzi?
‎Mai bine să moară fiica mea,
‎- ...decât să devină ca tine! ‎- Mă întreb dacă chiar crezi asta.
‎Aruncă crucea, ‎sau o împușc de față cu tine!
‎N-ai fi în stare!
‎Predă-te nouă,
‎sau jur că apăs trăgaciul.
‎Ce alegi, om al rațiunii?
‎Să fii mort, sau mort viu?
‎Dumnezeule, iartă-mă!
‎Yamini.
‎Creatura asta,
‎Dracula,
‎e nimic mai mult decât un monstru.
‎Trebuia să fii bărbat!
‎Voi fi mai mult de-atât!
‎Uite ce-ai făcut!
‎Am făcut-o pentru tine.
‎De ce?
‎Am crezut că m-ai ales pe mine.
‎Te-am ales pe tine...
‎ca s-o am pe Dorabella.
‎Acum, i-ai moștenit banii, ‎iar eu îi voi moșteni de la tine.
‎- Partenere. ‎- Nu.
‎Mulțumesc pentru tot.
‎Nu, te rog!
‎Încearcă să rămâi calm.
‎Te descurci foarte bine.
‎Dr. Sharma?
‎Tot nu văd rostul.
‎Cuvântul sfânt al Domnului.
‎A funcționat la mănăstire
‎cu pâine de la împărtășanie, ‎așa că, s-avem credință!
‎Doar atât ne-a rămas?
‎Superstiții? Basme?
‎Ai văzut ce efect a avut crucea ‎asupra lui.
‎Nu e mai puțin superstiție ‎dacă o crede și un nebun.
‎Avem un criminal la bord, o ființă umană!
‎Oricât de nebun e.
‎- Mănăstire? ‎- Am menționat că-s călugăriță?
‎Perfect! E călugăriță!
‎Ne trebuie un general! ‎O strategie, nu călugărițe!
‎Nu pari a fi călugăriță.
‎Mi s-a mai spus.
‎Ce e, băiete?
‎Ce s-a întâmplat?
‎Plângi pentru stăpânul tău?
‎Credeam că-l urăști.
‎Nu era stăpânul meu.
‎Nu te mai încrunta, căpitane Sokolov!
‎Cum ai știut că mă încrunt?
‎Se aude.
‎Cercul ăsta ne va apăra?
‎Cred că da.
‎- Ai zis că a funcționat la mănăstire. ‎- Da.
‎Și totuși, ești aici.
‎Ce s-a întâmplat?
‎Dracula a reușit să intre, ‎ascunzându-se în pielea...
‎altcuiva.
‎Soră Agatha?
‎Piotr.
‎Trezește-te, băiete!
‎Spune-mi din nou ‎ce s-a petrecut sub punte!
‎Cred c-ai dat peste Dracula ‎în timp ce se hrănea din englez, nu?
‎Da.
‎Și Dracula te-a văzut?
‎Da.
‎Și te-a lăsat să pleci?
‎Da.
‎Pot să întreb de ce?
‎- Nu știu. ‎- Nu, Piotr.
‎Nici eu nu știu.
‎Hai, Piotr. Trebuie doar să explici!
‎V-am spus. Era ocupat să bea ‎sângele lordului Ruthven.
‎Era ocupat.
‎Ocupat?
‎Da.
‎Am fugit.
‎Nu cred că i-a păsat de mine.
‎Mi-a dat drumul.
‎Ce se petrece, Olgaren?
‎Victor?
‎Încearcă doar să explici, băiete!
‎Am explicat!
‎- Asta e tot! ‎- Piotr,
‎trebuie să ne asigurăm ‎că n-ai fost contaminat.
‎„Ocupat”.
‎L-am văzut pe Dracula ‎ieșind din burta unui lup!
‎Trebuie să verificăm!
‎Cum facem asta?
‎Piotr, ai intrat în cerc ‎înainte ca acesta să fie complet?
‎Cred că da.
‎N-am observat.
‎Acum că cercul e închis,
‎un vampir n-ar putea niciodată ‎să treacă de el.
‎Piotr, fă un pas în afara cercului!
‎Dar...
‎ai zis că e periculos.
‎- Nu. Nu-i poți face asta băiatului! ‎- Doar o clipă.
‎Piotr...
‎pășește în afara cercului!
‎E un ordin.
‎Treci doar o clipă peste linie! ‎Ieși și intri!
‎Fă-o!
‎Acum!
‎Bravo, băiete! Hai înapoi!
‎Nu! Ambele picioare!
‎Ce comic a fost!
‎Doamne, apără-ne!
‎Iarăși asta?
‎Ce carte plictisitoare!
‎Ce vrei?
‎Ceea ce vreau mereu.
‎Ceva de mâncare și companie.
‎Ți-am distrus cutiile. ‎Nu mai ai refugiu, nici loc de odihnă.
‎Am observat ‎că mi-a rămas o cutie în cală.
‎Poți să dormi oricând în ea.
‎Nu te vom trezi.
‎Înțeleg.
‎Ai lăsat-o drept momeală.
‎Îmi vei lipsi.
‎Voi avea grijă să nu suferi.
‎Ce amabilă ești!
‎Ei bine,
‎mă întreb...
‎- ... care dintre voi va fi? ‎- Care dintre noi, ce?
‎Unul dintre voi va ceda. ‎Noaptea e abia la început.
‎Te aștepți să ne dăm pe mâna ta?
‎Da.
‎- De ce? ‎- Care e alternativa?
‎E o chestiune de timp.
‎Haideți!
‎Nu vreți să muriți cu demnitate?
‎Să vă asumați riscul, să muriți luptând, ‎cum e specific tuturor ființelor vii?
‎Sigur e mai bine ‎decât acest impas jalnic.
‎Nu e un impas, Conte Dracula.
‎Avem un avantaj asupra ta, ‎sau, cel puțin, eu am unul.
‎Se pare că sunt singurul de pe navă
‎care nu e nebun.
‎Acum, mi-ai captat interesul.
‎Nu poți să treci ‎peste paginile bătute în cuie
‎dintr-o carte veche?
‎Conflictul, necredința, scepticismul tău ‎au o aromă puternică.
‎Îmbătătoare.
‎- Nu-l lăsa să te deruteze, Adisa! ‎- Nu sunt derutat.
‎Omul acesta l-a ucis pe Tom.
‎Pe lordul Ruthven. El...
‎Mi-a luat iubirea vieții, ‎și nu-i voi face jocul!
‎Unde e? Ce ai făcut cu el?
‎E momeală pentru pești.
‎La fel ca restul. ‎Te înveți să ții abatorul curat.
‎Deci, Adisa, spune-mi!
‎Ce vezi în fața ta?
‎Un om.
‎- Doar atât? ‎- Mai puțin de-atât.
‎Un criminal.
‎Dacă ești așa de încrezător ‎și atât de furios,
‎pășește în afara cercului!
‎Chiar dacă nu crezi ceea ce e evident,
‎știi că e periculos!
‎Pășește în afara cercului ‎și hai să dansăm!
‎Nu-ți da viața pentru a avea dreptate!
‎- Nu te va ajuta la nimic! ‎- I se zice apărător al vieții.
‎Am încredere în el. ‎Cred în oțel și în praf de pușcă.
‎Bine, împușcă-l, ‎dar fă-o din interiorul cercului!
‎Trebuie să rămânem ‎puternici și uniți înăuntrul cercului!
‎Da, rămâi în interiorul cercului!
‎Fă ce ți se spune! ‎Fă ce-ți spun, cum faci mereu,
‎pentru că la asta te pricepi. ‎Doar ești slugă.
‎Indiferent cât de proști sau frumoși ‎ți-s stăpânii,
‎tu vei rămâne mereu în umbră.
‎Un secret vinovat.
‎- N-o face! Nu! ‎- Stai!
‎Știam că vei reuși.
‎- Acum, la urmă, ești propriul stăpân. ‎- Întoarce-te înăuntru!
‎E o execuție.
‎O fac pentru Tom.
‎Ține-l la pământ! ‎Ține-l pe punte, Olgaren!
‎Conte Dracula!
‎Du-te în iad!
‎Unde e Olgaren?
‎Gătește.
‎Când crezi că pericolul a trecut...
‎Și călugărița?
‎Ca de obicei.
‎Hai la timonă!
‎- Cât vei mai verifica? ‎- Până voi fi sigură.
‎- A trecut o săptămână. ‎- Dacă a supraviețuit,
‎are nevoie de timp să se vindece.
‎Dar, din câte ai spus,
‎poate face asta ‎doar pe un pat cu pământ de-al lui.
‎E singurul aflat la bord. Ai credință!
‎Nu mi-e ușor să cred.
‎Suntem la câteva ore de Whitby. ‎Vii pe punte?
‎Mai e o barcă de salvare, nu?
‎Da, de ce?
‎Că acest vas nu trebuie s-ajungă-n Anglia.
‎Cum adică?
‎Am verificat marfa. ‎Avem tot ce ne trebuie.
‎- Pentru o petrecere cu păpuși? ‎- Nu.
‎Salpetru, sulf, cărbune.
‎Pentru praf de pușcă.
‎Avem destul cât să facem ‎o gaură mare în carenă, nu crezi?
‎Ar putea fi un loc bun.
‎Clar ar scufunda-o. Dar, de ce?
‎Nu putem lăsa contagiunea vampirului ‎să ajungă în Lumea Nouă.
‎Crede-mă legat de asta!
‎Trebuie s-o scufundăm pe Demeter.
‎Când vei accepta că ai învins?
‎Când voi fi moartă.
‎Blestemul vampirului trăiește în mine.
‎În niciun caz nu vă pot însoți în Anglia.
‎Nu! Nu, Agatha!
‎- Refuz... ‎- Dacă vrei, spune lumii despre Dracula!
‎Spune-le ce s-a întâmplat la bordul navei!
‎Dar nu spune nimănui unde e.
‎Mai bine, spune-le că s-a scufundat ‎departe de aici!
‎Curioșii trebuie apărați de ei înșiși.
‎- Dar e mort! ‎- Consideră că nava e cu ciumați!
‎Trebuie luate toate precauțiile!
‎Nu mai discutăm!
‎Explică-le lui Olgaren și Piotr ‎ce se petrece, și părăsiți nava!
‎Mă pot ocupa eu de praful de pușcă.
‎Acum, du-te! ‎N-am toată ziua la dispoziție!
‎Literalmente, din câte văd.
‎Soră Agatha?
‎Nu mai insista!
‎Sunt călugăriță.
‎Ai menționat.
‎Nu e corect.
‎Știu.
‎Dar trebuie făcut.
‎- Dar sora Agatha... ‎- Dumnezeu va avea grijă de sora Agatha...
‎dacă știe ce e bine pentru El.
‎Barca de salvare e gata, căpitane.
‎Coborâți-o!
‎Presupun că avem timp ‎pentru o ultimă încercare să discutăm.
‎Sper că se poate negocia ideea
‎de sinucidere ca păcat capital.
‎E cineva?
‎E cineva acolo?
‎Mă voi scufunda cu nava.
‎Am învățat cu mult timp în urmă ‎că e datoria căpitanului.
‎Bem înainte să plecăm?
‎Să bem!
‎Hai pe punte!
‎Un pat.
‎Un pat cu pământ de-al lui.
‎E în viață!
‎Sokolov, e în viață!
‎Sokolov nu mai e.
‎Mă tem că l-am devorat.
‎Eram lihnit.
‎Cred că planul era...
‎să beți pe punte.
‎Sper că sunt un înlocuitor acceptabil.
‎Ține-l de vorbă!
‎Asta-mi aduce amintiri.
‎Cam de acum trei secole.
‎Trebuie repetat.
‎Mai bine nu.
‎Sunt de acord.
‎Cum te simți?
‎Foarte muritoare.
‎- Dar tu? ‎- Indestructibil.
‎Cum ai reușit?
‎Am înotat pe sub navă ‎și m-am urcat pe partea cealaltă.
‎Ca metodă de evadare, ‎e simplă, dar eficientă.
‎- Chiar am crezut c-am învins. ‎- Dacă te consolează, Agatha,
‎nimeni n-a fost mai aproape ca tine.
‎Uite!
‎Pionul aproape a ajuns ‎în partea cealaltă a tablei de joc.
‎Dar mă tem că nu va fi ‎nicio a doua regină.
‎Piotr și Olgaren au scăpat.
‎Nu-i poți mânca pe toți.
‎Din păcate, n-am reușit să-l consum ‎nici pe dr. Sharma.
‎Ador știința.
‎Știința e viitorul, Agatha.
‎Și totuși, te temi de cruce.
‎Firește că da. ‎Problema e că toată lumea se teme de ea.
‎Nu e simbolul bunătății și al virtuții, ‎ci al grozăviei și al persecuției.
‎Biserica ta idioată a terorizat ‎secole la rând populația de țărani,
‎iar eu am consumat așa de mult timp ‎sângele acelor oameni,
‎că le-am absorbit frica de cruce.
‎Dumnezeule!
‎De-abia aștept să mănânc niște atei!
‎Ba nu.
‎Poftim?
‎Nu. Pare un argument bun și logic, ‎dar nu acela e motivul.
‎De ce crezi asta?
‎Pentru că cred că încep să te cunosc, ‎Conte Dracula.
‎Știu când minți.
‎De ce m-aș obosi să te mint?
‎Nu te-ai obosi. Doar nu pe mine mă minți.
‎De ce stai la povești?
‎- Așa face lumea. ‎- Tu nu.
‎Niciodată nu e târziu să te schimbi.
‎Încerci să mă atragi într-o dezbatere.
‎Încerci să mă distragi?
‎Cum spui tu de obicei?
‎Da, niciodată să nu grăbești o călugăriță.
‎Haide! Eu câștig.
‎Ultimul lucru pe care-l vei vedea ‎e disprețul din ochii mei.
‎Deci, sunt morți?
‎Da.
‎Acum, ce facem?
‎Îi cinstim.
‎Cum?
‎Spunându-le povestea.
‎Deci...
‎cum ți s-a părut ‎prima călătorie pe mare, Piotr?
‎Marius.
‎Marius?
‎Așa mă cheamă.
‎Așa-mi spun prietenii.
‎Bun venit în Anglia, Conte Dracula!
‎Ce ți-a luat atâta?
‎VA URMA...
‎Subtitrarea: Oana-Meda Pop