A NETFLIX SAJÁT GYÁRTÁSÚ SOROZATA
MAGYARORSZÁG, 1897
Éhes, Mr. Harker?
Nem, jól vagyok.
- Köszönöm. - Akkor beszélgethetnénk.
Agatha nővér vagyok.
Azt hittem, nincs több nővér.
Visszavonultam egy időre.
- Imádkozni? - Tanulmányozni
önt Mr. Harker.
Elolvastam,
milyen érdekes élményei voltak Erdélyben.
Az az igazság.
- Minden igaz. - És sok igazság van benne.
Angela nővér azt mondja, egész héten írt. Éjjel-nappal.
Kérem, foglaljon helyet!
- Túl erős a nap talán? - Nem.
Jól van.
Az jó, nem?
Drágám, jöjjön be!
A kísérőm.
Nem maradhatok kettesben egy férfival.
Kaptunk egy gardedámot!
Mr. Harker, nem akarom megbántani, de miért van még életben?
Elszöktem. Csapdába estem. Kiszabadultam.
- Kiszabadult, igen. - Az életem féltettem azon a helyen.
Egy szörny.
Esküszöm.
- Ő maga az ördög. - Akkor miért van még itt?
- Itt? - Miért nem menekül?
Itt van egy hónapja.
- Itt biztonságban vagyok. - Miért?
- Ez Isten háza. - Isten háza, nahát.
Hát ez jó.
Jól jönne egy férfi a háznál, nem nővér?
Két éve összeomlott egy templom itt.
A tető a hívőkre esett, mindenki meghalt ima közben,
a gyerekek is.
Csak a pap élte túl.
Jellemző.
Utána azt mondta, még az ilyen pillanatokban is
meg tudta őrizni a hitét.
Inkább a tetőt őrizte volna meg.
Vigyázzon magára, Mr. Harker!
Isten nem fog.
Ahogy beszél,
igazán szokatlan az ön hivatásában.
Az már nagyon rég volt.
Mi a baj?
Van valami a szemében.
Eltűnt?
Igen.
A menyasszonyát, Minát,
érkezésekor sokat emlegette. Mina Murray.
Igen.
- Beszélnem kell vele. - Biztos nagyon szereti.
Persze.
Idővel lehet, hogy elolvassa ezt a történetet.
- Ha kívánja, igen. - Gondolom,
ezért hagyott ki minden zavaró és ijesztő részletet az írásaiból.
Nem akartam, hogy...
Így most elmondhat mindent,
ami a gróffal töltött idő során történt a kastélyában.
A vacsorák, a beszélgetések, az intim pillanatok.
Az élete függ attól, mennyire lesz őszinte.
Érti, mit kérdezek öntől?
Azt hiszem.
Azt kérdezem, Mr. Harker,
hogy volt-e szexuális kapcsolata Drakula gróffal.
A FENEVAD SZABÁLYAI
ERDÉLY
Mr. Harker.
Mr. Harker, kérem!
Vigye ezt magával!
Ez kedves öntől. Köszönöm.
- De szükségtelen. - Muszáj.
- Köszönöm. - Szüksége lesz rá.
Elnézést,
de úgy tűnik a kastély elég messze van még.
Ennél közelebb nem megyünk.
- A gróf meg fogja találni itt. - Hogyan?
Megtalálja.
Küld egy kocsit.
„Kedves Johnny,
Távoli földre utazik,
és nagyon fog hiányozni minden egyes nap.
Valószínűleg találkozik néhány érdekes nővel,
míg átszeli Európát úton Erdély felé.
Biztosíthatom, hogy ha kísértésbe esik,
én mint kötelességtudó menyasszonya, teljesen megértem.
Közelgő esküvőnk bizonyossága
elegendő vigaszt jelent számomra.
Na, meg a jóképű Holmwood doktor,
az ön barátai, Reggie és Barnaby, akik mindig szívesen látnak,
munkatársa, drága Edwin,
a mészáros fiú, aki az utóbbi időben
megemberesedett,
és ha változatosságra vágynék,
ott a Rose and Crown bájos csapos lánya,
akit ön is csodált.
Biztosra veszem, hogy
távollétében se feledkezünk meg egymásról.
Sok szeretettel, ami remélem kölcsönös: Az ön szerető Minája.”
Kocsis, segítene a csomagokkal?
Elbűvölő.
Halló?
Van itthon valaki?
Halló?
Elnézést. Én csak...
A bor fel volt bontva...
Tölthetek önnek, gróf?
Nem iszom...
bort.
Üdvözlöm, Mr. Harker.
Drakula
vagyok!
A munkáltatója nagyra tartja önt, Mr. Harker.
Igen. Az ingatlant az ön nevében vásároltuk meg.
Minden szabályos.
Csak néhány aláírás, és a Carfax-apátság
az öné.
Várakozással telve tekintek Angliára, Mr. Harker!
Az emberek itt olyan korlátoltak.
Mellettük elsorvadok.
Nincs...
Nincs nekik ízük.
„Jellemre” gondol talán?
Talán.
Ez jó, Mr. Harker.
Mindig ki kell javítania a nyelvtani hibáimat.
Megtanulom öntől, hogyan vegyüljek el
a honfitársai közt.
Az angolja már így is kiváló, gróf.
Ne hízelegjen!
Nem tenném.
Azonban attól tartok, holnap elmegyek.
Azonnal vissza kell mennem Angliába.
Nem.
Tessék?
Nincs szükség szabadkozásra.
Ön itt marad.
- Már megegyeztünk. - Kivel?
A feletteseivel.
Itt marad egy hónapig
és segít nekem gyakorolni a nyelvet, illetve megérteni a kultúrát.
- De gróf... - Ne, kérem!
Ne aggódjon, Mr. Harker!
Szívesen látom önt.
Drakula gróf, én ügyvéd vagyok,
nem tanár.
Nem kell tanítania.
Csak maradjon velem, és én...
magamba szívom.
Ez a kifejezés...
„magába szív”, ezt mondta?
Igen.
„Magába szív.”
Figyeljen oda, kérem!
Könnyű elveszni az otthonomban.
Lépcsők, ajtók és árnyak felfelé ívelő labirintusa.
Igen, igazán figyelemre méltó.
- Szinte térkép kellene. - Nincs térkép a kastélyomhoz.
Sose vetették papírra a teljes tervet.
Azt mondják, sok lélek eltévedt a folyosók összevisszaságában.
A zár nélküli börtön.
Lehet, hogy hallott az építészről, Petruvióról, az özvegyről.
- Nem. - A kastély az özvegy utolsó munkája volt.
Emlékmű halott szerelmének és a napfénynek,
amire már sosem térhetett vissza.
A legenda szerint
itt halt meg,
a felesége karjaiban.
Ha özvegyember volt, akkor a felesége már halott volt.
Biztos hűvös ölelés volt.
Ne legyen türelmetlen azokkal az édes kis bogarakkal!
Ők az ember társai.
A halálig és azon túl.
Mert ahol hús van,
ott ők is megjelennek.
Reggel beárad a napfény
ezen az ablakon.
Szerencsére nagyon vastag a függöny.
Elnézést kérek a személyzet hiánya miatt.
Éjszaka nincsenek itt.
Elnézést! Olyan ügyetlen vagyok.
Persze, gróf,
talán kölcsönadhatna egyet.
Attól tartok, hogy nincs ilyenem.
Nincs egy tükre se?
A hiúság játékszere.
Mire jó egy tükör?
Az ember nem leli meg a felvilágosodást a saját tekintetében.
Jól van, Mr. Harker?
Jól vagyok. Csak...
- egy karcolás. - Kérem,
legyen óvatos.
Egészben kell visszajuttatnom
a gyönyörű Minához.
Semmiség.
Említettem Minát?
Azt hiszem, vacsora közben beszélt a szépségéről.
Nem emlékszem rá.
Talán a bor miatt.
Nem, nagyon keveset iszom.
Részvétem.
Kérem! Vigyázzon a kezére!
Szerintem rendben van. Semmiség.
A vér nem semmi.
- A vér: életek. - „Életek”?
Biztos, hogy nem azt mondta, „a vér élet”?
- Azt mondta, „A vér életek”? - Azt.
Igen.
Furcsának tartottam.
De voltak más furcsaságok is, ugye?
Honnan tudta mire gondolok?
Nem említettem meg Minát.
Egész biztos.
A kutya szaglása szellőben is tökéletes,
eközben mi a szélben is vakok maradunk.
- Kiszagolta a gondolataimat? - Nem,
Mr. Harker, micsoda nevetséges ötlet.
A véréből talán.
A történetek talán az ereinkben áramlanak, csak el kell olvasni.
A vér: életek.
Holnap estig nem találkozunk. Lesz néhány megbeszélésem.
Úgyhogy addig, kérem, érezze magát otthon.
Jó éjszakát kívánok.
Jó éjszakát...
Van ott...
Halló?
Tehát volt még egy vendég a kastélyban?
Lehet, hogy ő is fogoly volt.
Akkor még nem tudtam, hogy fogoly vagyok.
Aznap este?
- Aludtam. - Álmodott valamit?
Korán keltem.
Várjon! Álmodott.
Egy ilyen eseménnyel teli nap után biztosan álmodott.
Minával álmodott?
Vágyódott utána.
Az otthon békéje után.
A vágyódás kétségtelen.
Meséljen még az álomról.
Csak rám tartozik.
Vágyik rá.
- Az álomban együtt voltak. - Nem értem... Ez nem...
Nem kell szégyellnie.
Az álom egy menedék, ahol szabadon vétkezünk.
Higgye el, tudom.
Reggelente néha alig tudok Rosa nővér arcába nézni.
Ami az előző kérdést illeti,
- hogy... - Hogy létesített-e szexuális kapcsolatot
Drakula gróffal.
Miért kérdezte?
Nyilvánvaló, hogy megfertőzte valami.
Fontos lehet bármilyen kapcsolat,
szexuális vagy egyéb jellegű,
ön és Drakula gróf között.
Folytassa!
„Segíts nekünk!”
SEGÍTS NEKÜNK
Ez persze furcsa volt önnek.
Egyértelmű, hogy valaki csapdába esett a kastélyban.
Az írásra gondolok... „Segíts nekünk.”
Fejjel lefelé volt.
Persze, mert,
aki írta, az fejjel lefelé lógott.
De nem ez a rendkívüli fizikai képesség érdekel minket.
Akkor mi?
Érdekes, Mr. Harker...
Igazán érdekes, hogy a mondat angolul volt.
- Erre nem gondoltam. - Persze, hogy nem.
Ön angol,
a felülmúlhatatlan önteltség mintaképe.
Folytassa!
Tudtam, hogy egész nap egyedül leszek, elhatároztam,
hogy megkeresem az enyém feletti szobát,
hátha valakinek segítségre van szüksége.
Mondja,
hogy érezte magát?
Idősebbnek éreztem magam.
De nagyon kíváncsi voltam. Tudtam, hogy nem vagyok egyedül.
A gróf nem túlzott a kastéllyal kapcsolatban.
Halló?
Mindegy, hova fordultam,
sose oda vezetett, ahova gondoltam.
Ha kinyílt egy ajtó, jött még kettő, aztán még három.
Minden lépésnél
rosszul döntöttem.
Eltévedtem az építész labirintusában.
Elvesztegettem a napot.
Aztán már nem maradt erőm a folytatáshoz.
Bocsánat, nem akartam megijeszteni.
Azt hiszem, túl keményen dolgozott.
- Gróf. - Lazítson, kérem.
Igyon egy pohár bort!
A hangja...
Megváltozott.
Sokat gyakoroltam az angol nyelvet.
Mit szól hozzá?
Majdnem tökéletes.
Ez mind a maga érdeme.
A jelenléte élénkítő hatással van rám.
Friss vér.
„Segíts nekünk!”
Halló?
Halló? Elnézést!
Kérem, nem akarom bántani.
Bár csak pillanatokra láttam,
de bizonyította, hogy nem őrültem meg.
Drakula gróf?
Egyedül vagyunk ebben a kastélyban?
Igen.
A szolgákat kivéve, persze.
- Sosem látom a szolgákat. - Éjjelente nincsenek itt.
Napközben sem látom őket.
Valójában,
a kocsison kívül
még senkivel nem találkoztam.
Igen, a kocsis.
A kérdésem az,
hogy magán kívül
él-e még valaki a kastélyban?
Nem, Jonathan,
nem él itt senki.
Drakula tehát minden naplemente után
egyre fiatalabb és erősebb lett,
önnel pedig az ellenkezője történt.
Tudta mi történik önnel?
Akkor még nem. Azt hittem, beteg vagyok.
Csak beteg.
Fordítsa oldalra a fejét!
Miért?
Mutassa meg!
Nagyon erős volt, Mr. Harker.
Az ön helyében
én nem lettem volna ilyen bátor.
Nem voltam bátor. Milyen módon voltam bátor?
Ott ragadt azon a helyen. Félt.
Mégis tovább kutatott, mert azt hitte,
valakinek segítségre van szüksége.
A segítségemet kérték.
Nem tagadhattam meg azt.
Igazán?
Az elfogadhatatlan!
A keresés folytatódott.
Meséljen.
Minden kutatás mélyebbre és mélyebbre vezetett a labirintusban.
Végül egy rendkívüli felfedezést tettem.
Mi történt ezekkel az emberekkel?
Ők voltak az elődeim?
Ennyire emlékszem.
Attól tartok, elájultam.
Érthető.
„Omoară-ma.”
Tudja, mi jelent?
Valamilyen átok?
Románul van.
Azt jelenti, ölj meg.
Már halottnak tűntek.
De mégis éltek.
Élőhalott.
Mondja el!
Létezik egy fertőzés,
egy betegség, ami egyik szenvedőtől a másikra szál.
A szerencsétleneknek, akik áldozattá válnak,
az élet gyógyíthatatlanná válik.
Elveszítik a meghalás képességét.
A testük rohad, de a tudatuk tovább él.
Fájdalmuk sosem enyhül.
Ez a sírásók közös titka.
Vannak köztünk, akik örökké
a koporsójuk fedelét fogják kaparni.
Ha a halottak közt dolgozik, nem a haláltól fél,
hanem a másik lehetőségtől.
Van üdvözülés az ilyen teremtményeknek?
- Nem tudom. - Legyen hited!
A hit a gyerekek és az ostobák bájitala.
Ami nekünk kell...
az egy terv.
Drakula közéjük tartozik, igaz?
Egy élőhalott?
Élőhalott, de az ön története alapján ő sokkal összetettebb.
Johnny, na végre.
Azt hittem, elvesztettük.
Mit keresek itt?
Odalent találtam, a padlón aludt.
Lehet, hogy tévedek, de azt hiszem, rémálma volt.
Elég sápadtnak tűnik.
Azt mondta, nem iszik.
Bort. Idefigyeljen,
meg kell kérnem valamire.
Üljön le! Ez az.
Nagyon helyes. Fogja ezt.
Három levelet fog megírni.
Mi volt ez?
- Semmi. - Mintha csecsemő lenne.
Nem. Itt nincs csecsemő. Johnny, rám figyeljen! Három levél.
Senki nem szólít így.
- Senki? - Senki.
Egy kis társaság a munkához.
Ő ki?
Nem ismeri meg?
Honnan ismerném?
Elvettem a szobájából. Ő Mina, a menyasszonya.
- Mina Murray. - Nem.
Hogyhogy nem...
Hogyhogy nem ismerem fel az arcát?
Eléggé...
ki van facsarva.
Megfiatalodott.
Magának köszönhetem.
Köszönet.
Lassan itt az ideje, hogy távozzon. Szóval három levél.
Mind Minának.
Az elsőben megírja, hogy a munka végén jár,
és egy héten belül távozik.
A másodikban megírja, hogy befejezte a munkát,
és a következő nap indul vissza.
A harmadikban pedig, hogy elhagyta a kastélyt,
és biztonságban elért...
Hova is?
Besztercébe, hm?
Majd én elküldöm a leveleket.
Az utolsót elküldöm Besztercébe,
- onnan majd továbbküldik. - De miért tenném ezt?
Hogy Mina tudja, mikorra várja.
Miért írnék előre?
Mert a posta itt kiszámíthatatlan.
Elővigyázatosság.
Kinek? Ha valami...
Ha történne velem valami, és a leveleket már elküldték...
Akkor Mina nem keresné itt.
Szeretné, ha idejönne?
Az egy csecsemő.
- Hallom a sírását. - Nincs semmilyen csecsemő.
Megírja őket vagy sem.
Nem érdekel. Én csak Mina miatt ajánlottam.
Most, ha nem bánja, dolgom van.
Holnap este találkozunk. Hagyja a leveleket az asztalon.
A dátumok.
A dátumok a leveleken.
Mit írjak?
Lássuk csak.
Az első legyen 12-e, a második 19-e.
És a harmadik...
Hanyadika legyen? 29-e?
29-e.
Teljesen mindegy, Johnny.
Jó éjt.
Mi van, ha elmegyek? Mi van, ha most elmegyek innen?
Senki sem áll az útjába.
Nincs elég erőm hozzá.
Tudom.
Nem az ön hibája, Johnny. Ne hibáztassa magát.
Kérem.
- A csecsemő. - Johnny,
nincs semmiféle csecsemő.
Akkor jöttem rá, hogy két választásom van.
Megtudtam, meddig élhetek, életem utolsó napja: 29-e.
Maradhatok itt, és elsorvadok apránként,
míg be nem zárnak engem is az egyik dobozba.
Vagy?
Vagy megölhetem Drakula grófot.
Merész elképzelés az adott körülmények mellett.
Igaz, de szereztem egy kis előnyt.
Kíváncsian várom, hogy mik voltak azok.
Egy gyenge fogoly voltam.
- Pontosan. - Drakula nem érezte magát fenyegetve.
Ez igaz, rendben.
De ami negatívum, hogy egy gyenge fogoly volt.
Volt egy lehetséges szövetségesem,
aki fel tudott mászni a kastély falaira.
Akit meg sem talált.
Mert nem azt kerestem, amit kellett volna.
A térképet kellett volna keresnem.
A kastélyét? De hát nem is létezik.
Drakula ezt gondolta.
De mikor mesélt róla, elmondta, hol találom.
- Mit mondott? - Már elmondtam.
Elszalasztottam.
Igen.
Akkor sokkal okosabb nálam.
Á, dehogy.
Sose voltam az.
Az a helyzet, hogy megtanultam odafigyelni.
Az okosok sosem figyelnek oda.
Ezt már elolvasta a beszámolómban.
A lényeges részek elég homályosak.
Kérem, folytassa!
Rájöttem, hogy Drakula többet árult el, mint szeretett volna.
Többet, mint amennyit tudott.
Mivel az éjszaka teremtménye, várnom kellett reggelig,
hogy meggyőződjek róla.
A gróf szerint nincs térkép.
De Petruvio művész volt,
és a művészek szeretnék, ha megértenék őket.
A vár emlékmű az építész halott szerelmének
és a napfénynek, ahová sose térhet vissza.
És mi más a napfény,
ha nem az imádott személy arca?
A napfény felé vezető út.
A térképen jól látszott,
hogy Petruvio számos rövidítést
hozott létre az útvesztőben.
Rejtett útvonalak, melyek talán még Drakula számára is ismeretlenek.
Hányszor megnéztem azt a képet, mégsem láttam.
Petruvio felesége volt a napfény,
ő pedig az ajtót őrizte.
Nem tudja, hogy ki tudok jutni a dobozból.
Ne mondd el neki!
Nem fogom.
A barátja vagy?
Nem, neki dolgozom.
Ügyvéd vagyok. Angliából.
Szerintem a barátjává tett téged.
Miért?
Mi az az Anglia?
Onnan származom.
Te is ismered. Angolul beszélsz.
Megtanultam.
- Hogyan? - Fura íze volt.
„Íze”?
Ha a gróf barátja vagy, minden nyelv egyforma.
Éhes vagyok.
Te voltál az ablakomnál?
Te hagytad az üzenetet?
Megéreztelek.
Csapdába estél.
Te is csapdába estél.
Segítek neked.
Mondd neki, hogy éhezem.
Csak maradékot kapok.
Kis apróságokat.
Mondd, neki, hogy nincs több.
Nagyon gyorsan elfogyott.
Éhes vagyok!
Nézd!
Ez a kereszt jele.
Urunk szimbóluma.
Tudom.
Szép.
Gondolom, azt feltételezte,
hogy a kereszt elűzi a gonoszt.
Miért mosolyog?
Az ön hite, szerintem megható.
Mi történt a magáéval?
Mindenhol kerestem Istent, de sehol se találtam rá.
Akkor miért van itt?
Mint sok nő, én is egy szeretet nélküli házasság foglya vagyok.
Fenntartom a látszatot a tetőért a fejem felett.
Na de halljuk,
milyen csodálatos módon szabadult ki a Drakula-kastélyból.
Mert erről keveset árult el.
Van itt valaki?
Segítség!
Johnny, ez érdekes.
Kisbabával még sosem működött. Soha.
Szerintem megtartom egy ideig.
Remélem, ez nem azt jelenti, hogy érzelgőssé váltam.
- Miért ölte meg őt? - Kit?
Azt hiszem, csak látni akartam, meghal-e.
Ne nézzen így rám!
Ön is volt gyerek. Ismeri az érzést.
Csak tudni akartam, hogy működik-e.
- Maga egy szörnyeteg. - Maga meg ügyvéd.
Senki sem tökéletes.
Karót a szívbe.
Néha a legendáknak is lehet hinni.
Nem gyakran van alkalmam kipróbálni őket.
Egyszerre csak három menyasszonyom van.
Menyasszonyok?
Menyasszonyok. Szerintem ez a megfelelő szó.
Tudja, szaporodni próbálok.
Ami őszintén szólva nem egyszerű,
mikor nincs párod.
Johnny, már nem soká húzza, ugye?
Szomjas volt a kicsike.
S úgy gondoltam, megtartja önt abban a dobozban,
csak magának.
Meg fog ölni?
Persze, hogy megölöm.
Miért lepi meg a halál ennyire a halandókat?
Mindent elvett tőlem.
Hát persze.
Maga az út, ami elvezet engem Angliába.
Miért Anglia?
Az emberek.
Az a rengeteg kifinomult és intelligens ember.
Évszázadok óta mondogatom mindenkinek: az vagy amit megeszel.
Ha nem bánja,
megkérném még egy utolsó dologra.
Több száz éve nem láttam.
Írja le nekem!
Kit?
Sok festő lefestette, és költők is próbálták leírni nekem,
és Mozart is olyan szép dalt írt...
Igazán megkegyelmezhettem volna neki.
De mit lát egy ügyvéd?
Az emlékeim szerint
ilyenkor a második legmagasabb csúcs mögött van,
és elég vörös.
Vörös, Johnny?
Nézze csak meg!
Engem porrá égetne.
Helyes.
Jogos.
Teljesen jogos.
Engem is betesz egy dobozba?
Csak figyelje a napot, Johnny!
Most látja utoljára.
Vár önre egy doboz, ha esetleg sétálni kezdene.
De a legtöbb ember, akiből iszok, csak meghal.
Hát nem érti? A vég az áldás.
A halál meghatároz.
A hegycsúcs,
ahonnan egész élete látható végre,
elejétől a végéig.
A halál tesz teljessé.
Ne öljön meg.
Hogyan?
Mondja, Johnny, hogyan?
Hogyan kímélhetlek meg?
De tényleg, Mr. Harker, hogyan?
Mr. Harker.
Mr. Harker,
éppen azt mesélte, hogy sikerült kiszabadulnia.
Igen.
- Olvasta a beszámolóm. - Igen.
Talán ez segít felfrissíteni az emlékeit.
„Drakulát szolgálni fogják.”
DRAKULA FELEMELKEDIK
Mi ez?
„Drakula az uram. Drakulának engedelmeskednek.
Drakula a kezdet és a vég.
Dracula minden. Dracula az Isten.” Micsoda?
Én nem ezt írtam.
Amikor idehozták, tollat és papírt kért.
Írt reggeltől estig, és ezt írta.
Nem. Azt hittem, én...
Azt hitte, leírta, mi történt a Drakula-kastélyban.
De most mesélte el először, hogy mi is történt.
Ideje befejezni a történetet.
Johnny, hogyan?
Hogyan kímélhetném meg?
Hogyan?
Eresszen el!
Tudja, miért megyek Angliába. Tudja, hogy embert fogok ölni.
Amennyire szükségem van, és talán még annál is többet.
Nem...
- Nem fogom. - Mit nem fog?
Nem árulja el senkinek, nem próbál megállítani?
Csak úgy megengedi, hogy ártatlanokat
mészároljak?
Szép kis ügyvéd maga, Johnny.
Megígérem.
Esküszöm.
Rendben.
Tegye azt.
Esküdjön.
Angliába megyek, hogy elpusztítsak mindent és mindenkit, akit szeret.
Ha a szavát adja, hogy nem próbál megállítani,
megkímélem.
- Be akar csapni. - Adja a szavát!
Akkor is meg fog ölni.
Nézzen a szemembe,
és adja a szavát!
Drakula gróf,
a szavamat adom.
Ha elenged erről a helyről,
ha életben hagy,
akkor én...
akkor megteszek mindent, hogy megállítsam.
Ez az.
Ez az én Johnnym.
Üdvözlöm a hegycsúcson!
Nem lélegzem.
Néha igen, de szerintem ez szokás.
A szíve sem ver.
Halott vagyok.
Élőhalott.
De még mindig nem vámpír.
Örülni kell a jó híreknek, legyen az bármi.
Nem szolgálom Drakulát.
Nem, de az elméjében van.
A kérdés az, miért nincs az egyik dobozában?
Nem tudom.
Erre a kérdésre nem sokan számítanak,
de mi történt, miután megölte önt?
Jóságos ég! Ez gyorsan ment.
Johnny.
A többiek pihenni szoktak egy kicsit.
Maga aztán virgonc lesz, ugye?
Gyorsan visszajött, igazán lenyűgöző.
A saját akarata is megvan még.
A többieknél csak az éhség maradt meg, na de ön, ez nem semmi.
Nem látja? Ez mindent megváltoztat.
Maradjon!
Ön lehetne a legkiválóbb menyasszonyom.
A többiek vadállattá lettek, de önnek megmaradt a lelke.
Maga olyan, mint én.
Nem vagyok olyan, mint maga.
Ez minden. Csak...
ennyire emlékszem.
Miért ordított? Mit csinált?
Semmit. Nem csináltam semmit.
Ránéztem,
a következő emlékem, hogy itt vagyok.
Az nem fontos.
- Tudjuk, mi történt. - Én...
Én nem emlékszem.
A folyó a tengerbe sodorta,
és egy halász fogta ki a hálójában.
Egy sétáló és beszélő holt ember felkelti az emberek kíváncsiságát,
ezért idehozták.
Egy Mina nevű nőről beszélt, akinek elfelejtette az arcát,
és egy álnok grófról, aki ellopta a lelkét.
Miért hoztak magához?
Az okkultizmus és a boszorkányság szakértője vagyok.
Ön apáca.
Vitassuk meg máskor a minden sötét és gonosz iránti
elfojtatlan érdeklődésemet.
Most koncentráljunk arra, hogy miért ordított Drakula.
A nap felé fordult.
Igen.
Egész életemben Istent kerestem, de soha nem leltem rá létezésének jelére.
Miért most? Miért pont ön? Miért ő?
- Nem értem. - Gondolja végig!
Drakula gróf fél a kereszttől.
Fél Urunk szimbólumától.
- A lány nem félt. - Ő nem számít.
Drakula, a vámpír herceg, fél a kereszttől.
Tudja, ez mit jelent?
Nem. Mondja el.
Isten létezik.
Isten létezik, és végre megtaláltam.
- Az ördögöt találta meg. - Ha az ördög vezet el Urunkhoz,
azt mondom, jöjjön az ördög!
- Én nem egyezek! - Miért nem?
Isten okkal mentette meg,
- nem gondolja? - Nem mentett meg.
Semmi vagyok.
Mina is így gondolná?
Ha meglátna így, akkor igen.
Nézzen rám!
Az arcára sem emlékszem.
Azt hiszem, ezt már sikerült bebizonyítania.
Mr. Harker, elnézést a megtévesztésért.
De az ön szájából kellett hallania.
Lehet, hogy elfelejtette a menyasszonya arcát,
de még nem vesztettem el önt.
Jó napot, Johnny.
A szemei még mindig kékek.
Miután azonosítottuk önt,
nem volt nehéz megtalálni Angliában az aggódó menyasszonyát.
Van egy detektív ismerősöm Londonban.
- Mina. - Tényleg azt hitte,
akár csak a legsötétebb pillanatban,
hogy nem jönnék el önért?
Lehetségesnek hitte, hogy elhagynám azt a férfit, akit szeretek?
Már nem az a férfi vagyok.
Kedvesem,
házasok leszünk.
Ezért nyílt leszek.
Az, hogy ön kicsoda, mindig én döntöm el.
Itt van Drakula.
Milyen izgalmas.
Vigyázzon Minára.
Mina.
Vegye el, kérem.
Miért?
Mert vérzik.
Nem tudok ellenállni.
Vegye el!
Főtisztelendő asszony, semmiképp se hívja be ezt a teremtményt.
Nem éreztem késztetést rá.
Mi folyik itt? Mi ez?
Sötét erők támadtak ránk.
Miért támadnának meg a sötét erők egy kolostort?
Talán nem szeretik a kritikát.
Tudom, ki maga.
Ismerem a legendákat.
Tisztában vagyok vele, hogy Drakula grófhoz beszélek.
A denevérek kicsit zajosak. Megtenné?
Figyeljen rám!
Maga Jonathan Harker.
Sosem bántana.
Tudom, hogy biztonságban vagyok.
Én vagyok az.
Nézzen rám!
Lásson.
Az én kék szemű Johnnym.
Nem, Johnny.
Ne!
Ne, kérem.
Nem kell ezt tennie.
Tudom, hogy nem.
Johnny!
Lenyugodott a nap. Már nem kell bujkálnia.
Vagy fél kilépni az árnyékból?
Kérem!
Engedd.
- Johnny. - Engedd.
- Kérem! - Johnny.
Nem.
Sajnálom.
Valaki segítsen! Kérem!
Ez ördögi.
Annál rosszabb.
Ő maga az ördög.
Nem tudom, lányok,
de én szeretem a szőrmét.
Jöjjetek hozzám.
Nem tudom milyen legendákat olvasott,
de a harangok nem hatnak rám.
De ez fog.
Agatha nővér, ez megint az egyik titkos feladat?
Jó lenne.
Ez izgalmas.
Még sose fogyasztottam el ennyi apácát egyszerre.
Nővérek, fegyvert elő.
Látom, számítottak az érkezésemre.
Számoltam a lehetőséggel.
Agatha nővér, mit hozott ránk?
Halihó!
Hahó!
Helló, hölgyek!
Nem akarom aggasztani,
de a hívők serege nem mer a szemembe nézni.
Ön pucér, ők apácák. Nem a szemét nem akarják látni.
Hát senki sem fog behívni?
Hosszú utat tettem meg.
Biztos, hogy nem.
Rosa nővér, a kulcsot.
Ugye csak viccel?
Egyáltalán nem. Tudom, mit csinálok.
Honnan tudta, hogy eljövök?
Van itt egy férfi, akit a tulajdonának tekint.
- A menyasszonyom. - Azt hiszem, ő vonzotta ide magát.
A méh mindig rátalál a nektárra.
És minden csapdához kell egy kis méz.
Szerintem ez nem csapda.
Nem lenne túl jó csapda, ha tudná.
Köszönöm, nővér.
Drakula gróf, kérem figyeljen a szavaimra.
Ez itt a budapesti Szent Mária-kolostor, és itt nem szívesen látunk.
Nem hívjuk be semmilyen körülmények között.
Szóval igaz.
- Érdekes. - Micsoda?
Egy vámpír nem léphet be olyan lakhelyre,
ahova nem hívják be. Nem voltam biztos benne.
- Egy vámpír? - Kinyitotta a kaput
és nem volt biztos?
- Vámpír? - Nem a vas állította meg.
Darabokra szaggathatta volna.
Magával is megtehetném.
Onnan kintről biztos nem.
Mi állítja meg?
Egy érzés? Vagy erő?
Testi vagy szellemi jellegű?
- Miért kell meghívás? - Azt hiszi, elmondom?
Szerintem nem is ismeri az okot.
A fenevad szabályokat követ. Nem hinném, hogy érti őket.
Több vagyok egy fenevadnál.
Miből gondolja?
Azt mondja,
már több száz éves,
és még egy zárdába se tud bejutni?
Egy ökör is képes rá.
- Miért lenne több, mint egy fenevad? - Megmutassam?
Persze. Lássuk.
Jöjjön ide.
Jöjjön közelebb!
Nézzen rájuk.
Nézzen a nővéreire.
- Fel vannak készülve. - Nem néz rájuk.
Nem is kell.
Egy nővér. Csak ennyire van szükségem.
Ha valaki behív a kis hadseregéből,
akkor darabokra szaggatom magát,
és nem fogom vissza magam.
Miért hívnák be? Mit ajánl nekik?
- Örök életet. - Azt már megkapták.
- Köszönöm. - Ami ma este kezdődik,
mert aki elsőként hív be, azt megkímélem.
A többieket szétszaggatom, és hölgyeim,
biztosra vehetik, hogy nem sietem el a dolgot.
Egy apácát nem szabad sürgetni.
A szavainak itt nincs hatalma.
Ha ön nem tartja csábítónak az ajánlatom,
akkor gondolkodjon el, hogy vajon
ki az, aki igen.
Ki a leggyengébb?
Ki fél legjobban? Ki törik meg először?
Talán a végén még maga lesz az?
Mi az? Mit csinál?
Azt kérdi, ki a leggyengébb.
Hát megmutatom.
Tessék, szolgálja ki magát.
Mikor kóbor kutyák járnak erre,
ők sem maradnak éhesek.
Gyerünk! Hosszú utat tett meg.
Biztos jól esne egy ital.
Tudja, engem nem vonz,
de ízlések és pofonok.
Azt hiszi, jó ötlet provokálni engem?
Igen.
Szeretném jobbam megismerni.
Szeretném látni, mire képes.
- Ez a kísérlet lényege. - Fogalma sincs,
el se tudja képzelni...
Ügyes fiú.
Ez megvetendő.
- Ön nem ismer szégyent. - Vigyázzon, mit mond nekem!
Ne beszéljen tele szájjal!
Kiérdemelte, hogy kifejezze a megvetését. Ahogy mi is.
Az itt álló nők mindegyike maga mögött hagyta a földi örömöket
ellenállva mindenféle kísértésnek.
Megszabadultunk az étvágyunktól,
és ezáltal a félelemtől.
Ezért nem tudja elviselni a látványát.
A szent erényt jelképezi, amit ön nem ismer.
Ez a megtestesült jóság.
Egy pillanatig azt hittem, maga okos.
De nem,
nem ezért félek a kereszttől.
A jóságnak semmi köze hozzá.
Ön szerint.
Hogyan értené meg egy fenevad a saját félelmét?
Senki sem fogja behívni, Drakula gróf.
Szánalommal nézünk önre.
Ki maga?
Egye meg a maradékot. Ma mást úgysem kap.
Agatha.
Ugye így hívják?
A főtisztelendő asszony így szólított, igen.
- Ennél többre is képes. - Maga nem idevalósi.
- Hollandia, ugye? - Az akcentusom miatt
ezt nem nehéz kitalálni. Jó éjszakát.
Helsing!
Van Helsing!
Miért érdeklem magát, Agatha Van Helsing?
Ki maga?
A legszörnyűbb rémálma.
Egy istent szolgáló művelt nő.
Bátor ember volt.
Biztos nagyon szerette önt.
Ő micsoda?
Mi ő, Drakula gróf?
Míg élt, egy kivételesen tanult herceg volt.
A halálban mondhatjuk, hogy ő a legjobb vámpír.
- A legjobb? - A legsikeresebb.
A többségük elvadult és félőrült.
Nem élnek soká.
Neki viszont sikerült megtartania
az emberi alakját és intellektusát évszázadok óta.
- Mert vért iszik. - Mind azt teszi.
Drakula ügyesebb benne.
Mert nagy gonddal választja ki az áldozatait.
Még halálában is megtartotta
nemesi lényét.
És elvette tőlem Johnnyt.
Jöjjön, a főtisztelendő asszony imádkozni akar.
Nem értem, mi értelme volna.
Isten nem létezik.
Ebben az esetben nekünk kell megállítani Drakula grófot.
És sikerülni fog, ugye?
Igen.
Viszlát, kék szemű Johnny.
Soha nem fogok mást szeretni.
Helyes.
Johnny.
Kék szemű Johnny.
Nem ölheti meg magát.
Azt hiszi, az élőhalottak még nem próbálták?
Szívbe döfött karó. Igen.
De valaki másnak kell odatennie.
Én megtehetem.
Tegyem meg?
Öljem meg magát, ahogy kell?
Nem kell mást tennie...
csak hívjon be.
Nem félünk a veszélytől
és a gonosztól,
ami a legszentebb szentélyünk kapujában áll.
Isten velünk van. Ez biztos.
Isten szerelme örök.
Ez is biztos.
Ma este, ebben a halálos órában,
gondol-e ránk Isten?
Megment-e minket a halál árnyékától?
Nem.
Nem, nem tesz ilyet.
Hol találjuk meg Istent ebben a világban?
Az imában?
Nem.
A dalokban?
Nem.
A szenvedésben? A kitartásban?
Nem.
A hit nem üzlet tárgya.
Istennel nem egyezkedhetünk.
Hozzá igazodunk.
Szóval akkor hol találjuk Istent?
Nővérek, elmondom.
Mikor a legmélyebb gödörben állnak,
egyedül, remény és segítség nélkül,
és mégis tudják, mi a helyes.
Mikor csak sötétség és fájdalom vesz körül,
de a vérükben még ott a hang,
mely megmondja, mi a jó, és mi nem.
Mikor már nincs menekvés, jutalom vagy ítélet,
de mégis szembenéznek a gonosszal, és azt mondják,
„Eddig, de tovább nem.
Nem!”
Kié az a hang?
Ki van velünk a sötétségben?
Kinek a hangja tart a helyes úton?
A sötétség és a gonosz mindenkit vonz,
és én hiszem, hogy azért, mert a jelenlétükben
érezzük, hogy Isten velünk van.
Nem ment meg minket.
Mi emelkedünk fel hozzá.
Imádkozzunk!
A torkát köszörülte.
Szerintem jól van.
Hölgyeim, ki a következő?
Nehéz eldönteni, ki legyen.
De van egy ötletem.
Kapják el!
Itt a legbiztonságosabb.
- Mi ez? - A műhelyem.
Itt, ahol a napfény van.
- Éjszaka van. - De majd reggel.
Még órákig nem lesz reggel.
Tudom.
Kinél van? Ki kapta el?
Megvan a győztes!
- Mi az? - Jézus.
Jézus?
Ostya.
Szent ostya.
Persze.
Apácák. Van maguknál olyan izé, ami működik,
habár sose találnák ki,
miért.
Akkor azt hiszem, uralkodnom kell magamon,
de elárulok valamit,
farkasokat irányítani sokkal szórakoztatóbb.
A kérdés, hogy mit szeretnének, ki szaggassa szét magukat.
A maguk döntése.
Élőhalott vagyok, nem érzéketlen.
Az biztos fájt.
Semmi baj. A sikoltozás megállt.
Nem tudom, hogyan tudja elviselni ezt.
Az én hibám.
Ezért muszáj volt hallanom.
Drakula megtalál minket, ugye?
Persze.
Hogyan segít az ostya?
- Szent ostya. - De hogyan?
Nem tudom.
A vámpírlegendák olyan zavarosak,
de közben mégis van bennük igazság.
Nem léphet be
otthonba meghívás nélkül. Miért?
A nap fénye halálra égeti. Miért?
Retteg a kereszttől, de ő nem hívő.
Ezek a tények mind ugyanarra utalnak.
Drakula valamitől mindennél jobban fél.
Az elpusztításához meg kell tudnunk, mi az.
Bejutott a kolostorba. Hogy jutott be?
Meghívás kellett hozzá.
És valaki behívta.
Mina?
Azt hittem...
Láttam ahogy meghalt.
Nem tudtam megállítani.
Én engedtem be.
- Bent van. - Tudjuk, Johnny.
Mindenkit megölt.
Ne lépjen át rajta! Nem jöhet közelebb.
Engedje be!
Nem bízhatunk benne.
Erős, erősebb, mint gondolná.
- Segítek neki. - Senki sem elég erős.
- Senki. - Kérem.
- Nem hagyhatjuk itt. - Ne hívja be.
Ne!
Jöjjön, Johnny.
Jöjjön ide.
Behívom magamhoz.
Nem tudja, mit csinál. Ő engedte be Drakulát. Újra megteszi!
Nem fogja. Ugye, Johnny?
Mert itt vagyok,
és erőt adok magának.
Együtt erősebbek leszünk.
Johnny, a szeme...
Bent van.
Miért nem kék a szeme?
Nem az én szemem.
Helló!
Alig vártam, hogy megismerjem.
FOLYTATÁSA KÖVETKEZIK
A feliratot fordította: Kocsis Andrea