‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫- פייפר טייגר -‬
‫- מזל טוב! נבחרת‬ ‫לתחרות כותבי השירים שלנו! -‬
‫התקבלתי?!‬
‫אני שרה שיר!‬
‫מה קורה שם?‬
‫כלום!‬
‫שרה שיר…‬
‫אלוהה.‬
‫היי. איך בהוואי?‬
‫בסדר.‬
‫הוריי רבים עם אחותי‬
‫כי הם חושבים שהיא שותה יותר מדי, אבל…‬
‫כולנו נעמיד פנים שהכול בסדר,‬ ‫ואז נלך ללואאו.‬
‫שיט.‬
‫מצטערת.‬
‫זה בסדר.‬
‫מה זאת חופשה משפחתית בלי קצת דרמה משפחתית?‬
‫אז… לואאו זה כשהורגים חזיר?‬
‫כן.‬
‫אבל אכלתי רק פיסה קטנטנה‬ ‫כדי לא להפגין חוסר רגישות.‬
‫מה שלומך?‬
‫התקבלתי לתחרות השירים בפייפר טייגר.‬
‫מה? ידעתי!‬
‫תחזרי בזמן לזה?‬
‫כן. פשוט… אבוא ישר מנמל התעופה.‬
‫זה כזה אדיר!‬
‫מי עוד יהיה שם?‬
‫מו תפסה את טבית׳ה‬ ‫מנשקת את אחיה הגדול אתמול,‬
‫אחרי שהם נפגשו בסתר, אז…‬
‫זו דרמה שלמה.‬
‫זה קשה. מצטערת.‬
‫כן, נראה לי שהן לא ירצו‬ ‫להיות יחד באותו חדר בזמן הקרוב.‬
‫טוב…‬
‫אולי אפשר לעשות להן ״אבא מתארס״.‬
‫את יודעת,‬ ‫הסרט שבו לינדזי לוהן משחקת תאומות.‬
‫כן, לגמרי.‬
‫לא ראית אותו, מה?‬
‫לא.‬
‫אז תחזיקי חזק ותתכונני ללמוד.‬
‫מה עם הלואאו שלך?‬ ‫-החזיר הזה לא הולך לשום מקום.‬
‫- לא ככה רציתי שתגלי.‬ ‫מו, בבקשה תתקשרי. אני מצטערת. -‬
‫-ּ אולי נדבר? אני באמת מצטערת. -‬
‫השיער שלך נראה נהדר.‬
‫תודה.‬
‫זוכרת שבאנו לנשף אבות ובנות כאן?‬
‫בכיתה ו׳?‬
‫חיסלתי את האבות האחרים על רחבת הריקודים.‬
‫פרס ראשון.‬
‫זה היה פרס על השתתפות.‬
‫כן.‬
‫כדאי שנעשה…‬
‫כדאי שנעשה עוד דברים כאלה.‬
‫ו…‬
‫לכן רציתי להיפגש איתך היום.‬
‫אמך ואני שוחחנו על משמורת משותפת.‬
‫ומה היא אמרה?‬
‫היא אמרה שזאת החלטה שלך, אבל…‬
‫אשמח מאוד אם נחזור לבלות זמן ביחד.‬
‫שום דבר לא חייב להשתנות.‬ ‫-אבא, הכול השתנה.‬
‫כן, אבל זה לא חייב לקרות. כלומר… ‬
‫אנחנו עדיין יכולים להיות טב ואבא,‬
‫שזכו בתחרות הריקודים.‬
‫שהשתתפו.‬
‫אני מנסה כמיטב יכולתי, חמודה.‬
‫אני מבין שאת כועסת עליי.‬
‫הבהרת את זה‬
‫בהוצאות שצברת בכרטיס האשראי.‬
‫אולי הוצאתי יותר מהרגיל, אבל…‬
‫זה לא היה כזה נורא.‬ ‫-זה היה המון.‬
‫תראי, לא התכוונתי להעלות את הנושא היום.‬
‫כן, ובכל זאת העלית, אז…‬
‫הקלת עליי, אני מניחה.‬
‫אני בוחרת באימא.‬
‫תשמור לך את הקאנטרי קלאב, ו…‬
‫תשמור לך את כרטיס האשראי.‬
‫הבן הזה…‬
‫קראת לי?‬
‫כן.‬
‫אכלת את כל ההודו.‬
‫כן.‬ ‫-לא, יופי. מגניב.‬
‫תאכל מה שבא לך, מתי שבא לך,‬ ‫ואני אישאר רעבה.‬
‫ומי הכין את ההודו לסעודה הקטנה שלך?‬
‫לא מדובר פה על ההודו, בן!‬
‫זאת הסיבה שטבית׳ה ואני‬ ‫לא רצינו לספר לך מה קורה.‬
‫היא אמרה שתתחרפני.‬
‫אז דיברתם עליי?‬
‫וזה היה סוד חולני שעשה לכם את זה.‬
‫״כן, טבית׳ה… אל תגלי למו.״‬
‫״בן, כן, מו כזאת משוגעת.״‬
‫ג׳יזס, מו…‬
‫אולי את לא במרכז, לשם שינוי.‬
‫לשם שינוי?‬
‫אני אף פעם לא במרכז, כשאתה בסביבה.‬
‫מה קורה פה?‬
‫הבן שלך אכל את כל ההודו.‬
‫הוא חוטף מכל הבא ליד,‬ ‫בלי להתחשב באף אחד,‬
‫כמו איזה… טי־רקס אנוכי ומקועקע.‬
‫בן?‬
‫את יודעת מה?‬
‫תיהני מהשאריות האחרות.‬
‫- בלאק פריידיי -‬
‫היי.‬
‫תודה שבאת. מה שלומך?‬
‫אני שמחה שהתקשרת.‬
‫מה היא עושה פה?‬
‫חסל סדר מפגש סולידי בקניון.‬
‫זה אמבוש?‬
‫הפתעה! עשיתי לכן ״אבא מתארס״!‬
‫זה לא עובד אם את מספרת לנו שזה מה שזה.‬
‫אני פשוט אלך.‬
‫לא, חכי.‬
‫אסור שתהיו ברוגז בגלל זה.‬
‫יש ביניכן המון היסטוריה, וחברות.‬
‫היא לא בדיוק סנטימנטלית, אז…‬
‫והיא לא יודעת עליי הכול, למרות שנדמה לה.‬
‫טוב, אולי…‬
‫ננצל את מבצעי בלאק פריידיי?‬
‫נכניס לקפיטליזם המאוחר ביחד?‬
‫שהגנבת הטובה ביותר תנצח?‬
‫טבית׳ה תמיד מנצחת.‬
‫היא לוקחת מה שבא לה כי היא חושבת שמגיע לה,‬ ‫וכולם מרשים לה.‬
‫לא התכוונתי שזה יקרה. התכוונו לגלות לך.‬
‫באמת? כי בן אמר שלא רצית לגלות‬
‫בגלל שאת חושבת שאני משוגעת.‬
‫מה?‬
‫אמרתי לך שהיית צריכה לספר.‬ ‫-רגע,‬
‫גם את ידעת?‬
‫אני…‬
‫טוב לדעת איפה אנחנו עומדות.‬
‫מו, אני מצטערת.‬ ‫-לא.‬
‫אל תתנצלי אפילו.‬
‫זה באשמתי, כי חשבתי‬ ‫שאפשר לסמוך עלייך שוב.‬
‫מבסוטה?‬
‫עכשיו היא כועסת על שתינו.‬
‫ניפגש בבית הספר ביום שני.‬
‫שלושה טאקיטוס טבעוניים.‬
‫תודה.‬ ‫-בבקשה.‬
‫כן, אבא. אני בדרך.‬
‫ביי.‬
‫סנטה נראה רזה יותר השנה.‬
‫נכון.‬ ‫-אתה חושב שיש לו טפיל במעיים?‬
‫לא נראה לי שיש טפילי מעיים בקוטב הצפוני.‬
‫חשבתי שיש לך משמרת לילה.‬
‫אני ערה מאתמול.‬
‫בן לא חזר הביתה.‬
‫איפה הוא?‬ ‫-עמדתי לשאול אותך. לא שמעת ממנו?‬
‫כל המריבות האלה…‬
‫זה לא מה שרציתי שיהיה בינינו.‬
‫גם אני לא. הוא פשוט…‬
‫כזה…‬
‫עקשן?‬
‫אני יודעת.‬
‫אני אוהבת שהילדים שלי עצמאיים.‬ ‫לא הייתה לכם ברירה.‬
‫אבל הוא לא עונה לשיחות ולמסרונים.‬
‫אפילו פניתי לחברים שלו.‬
‫מה הסיפור של דייב?‬
‫הוא תקע לי גרפס בטלפון.‬
‫אני אמצא את בן.‬
‫תנוחי, טוב?‬
‫טוב.‬
‫אבל אני לא שמה על שקט,‬
‫ותתקשרי אם תגלי משהו. טוב?‬
‫בטח.‬
‫- טבית׳ה: ראית את בן? -‬
‫- לא מאז חג ההודיה. -‬
‫- אנחנו כבר לא ברוגז? -‬
‫- לא. -‬
‫שלום.‬ ‫-היי.‬
‫איך היה בסדנה?‬
‫הבאת קריסטלים?‬
‫דווקא היה מדהים.‬
‫המון כנות רדיקלית.‬
‫אבל לא ידעתי למה כל הזמן‬ ‫הייתי צריכה לזמר ליוני שלי.‬
‫היא בסדר כמו שהיא.‬
‫אימא…‬
‫אז מה קורה בינך ובין אבא שלך?‬
‫הוא התקשר ואמר לי שהברזת לו בחג ההודיה,‬ ‫ושהוא מודאג בקשר לכרטיס האשראי שלך.‬
‫אבא רק מודאג בקשר לכרטיס שלו.‬
‫הוא לא מודאג לגביי.‬
‫חמודה, זה לא נכון.‬
‫הוא אוהב אותך יותר מכל דבר.‬
‫הוא רק עשה כמה טעויות.‬
‫חשבתי שאנחנו שונאות אותו.‬ ‫-אולי שנאנו, לרגע,‬
‫אבל שנאה רק תאכל אותך מבפנים.‬
‫אז אולי הגיע הזמן לתת לו עוד צ׳אנס.‬
‫זה כמו שאמרו בסדנה:‬
‫כשאנחנו מתקשרים ממקום של אמת,‬
‫העתיד נפרש בפנינו.‬
‫זה היוני שלך שמדבר, או…?‬
‫- ערב זמרי אינדי‬ ‫שבת, שבע בערב -‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫מה שלומך?‬
‫יש לי בחילה.‬
‫לכן הבאתי לך…‬
‫את זה.‬
‫באדיבות ״אלסקה איירליינס״.‬
‫שקית הקאה?‬
‫זה חמוד.‬
‫טבית׳ה ומו באות?‬
‫טמנתי להן מלכודת,‬
‫אבל הותקפתי ע״י דובות.‬
‫זה דווקא די מצחיק, כי זה קרה בקניון.‬
‫אני מצטערת.‬
‫כן…‬
‫גם אני הבאתי לך משהו.‬
‫בתור תודה, על זה שאת כזאת הורסת.‬
‫וואו, אני…‬
‫טוב, זו לא שקית הקאה.‬
‫מה?‬ ‫-לא, אני פשוט…‬
‫אף פעם לא קיבלתי מתנה מ…‬
‫את יודעת, ו… זה כזה מרשים.‬
‫זה היה במבצע.‬
‫בלאק פריידיי.‬
‫טוב. זמרים, לאחורי הקלעים.‬
‫זמרים, לאחורי הקלעים.‬
‫אני קצת שוכחת לנשום.‬
‫תתרכזי במוזיקה.‬
‫את תהיי מעולה.‬
‫אפשר לצלם אותך?‬
‫יפה.‬
‫טוב.‬
‫ביי.‬
‫יו, זבל.‬
‫אימא שלך מודאגת.‬
‫תן לי רגע.‬ ‫-טוב.‬
‫אתה לא יכול להיעלם ככה.‬
‫אנחנו תמיד חוזרים הביתה.‬ ‫זה ההסכם, נכון?‬
‫אני לא אבא, טוב?‬
‫טוב, ירשת ממנו את הנטייה הגנטית לברוח,‬
‫אז הנחתי שעזבת את העיר.‬
‫תראי,‬
‫אני מצטער שנפגשנו מאחורי גבך.‬
‫אני פשוט…‬
‫לא רוצה שתתרגזי עוד יותר.‬
‫אני יודע שאת עוד כועסת מהפעם ההיא.‬
‫כשנענשת במקומי כשגנבתי.‬
‫היו לך שתי הרשעות.‬
‫מה כבר יכולתי לעשות?‬
‫לתת לך לשבת בכלא?‬ ‫-כן, טוב…‬
‫אימא עדיין שלחה אותי לפנימייה, ולך היו…‬
‫מפגשי תמיכה דביליים.‬
‫החלק הזה לא היה כזה גרוע.‬
‫אני מצטער.‬
‫טוב?‬
‫אני לא רוצה שתחשבי שאת לבדך.‬
‫שאין לך על מי לסמוך.‬
‫אני סומכת על אנשים.‬
‫כמה אנשים.‬
‫טוב, אנשים בודדים.‬
‫כאילו…‬
‫אחד או שניים,‬
‫לפחות.‬
‫זה מה שמגניב אצל טבית׳ה.‬
‫אלוהים…‬
‫רציני?‬
‫היא לא מתייחסת אליי‬ ‫כמו אל מישהו שעלול כל רגע לפשל.‬
‫וכשהיא מסתכלת עליי,‬
‫היא לא רואה רק…‬
‫מה זה היה?‬
‫טי־רקס מקועקע?‬
‫כן.‬
‫סליחה.‬
‫אני מניחה שזה נחמד‬ ‫שאתה וטבית׳ה מצאתם אחד את השנייה.‬
‫זה מגעיל,‬
‫אבל נחמד.‬
‫ואני…‬
‫מניחה ש…‬
‫גם לי יש מישהו כזה. אני פשוט…‬
‫אני הגרסה הכי טובה של עצמי‬ ‫דרך העיניים שלו, ו…‬
‫זה גורם לי לרצות להשתפר.‬
‫את רואה?‬
‫זה נהדר.‬
‫תראי אותנו.‬
‫כאלה בוגרים, וזה.‬
‫- הודעה מג׳יליאן -‬
‫- הצילו. היצור הקסום הזה‬ ‫זקוק לתמיכתך. בואי לפייפר טייגר! -‬
‫אני צריכה לזוז.‬ ‫-טוב.‬
‫תתקשר לאימא.‬
‫ניפגש בבית.‬
‫אוהב אותך.‬
‫טוב, חבר׳ה. ועכשיו, על הבמה,‬
‫אלודי דיוויס!‬
‫״זה חום יבש‬
‫מפיל אותי מהרגליים‬
‫פסגות חול לבן‬
‫אני לא רוצה לעזוב…״‬
‫סליחה.‬
‫״רק את אורך אני רואה…״‬
‫מביך…‬
‫״רק את אורך אני רואה…״‬
‫רגע, זאת סאבין!‬
‫מה קורה, פורטלנד?‬
‫יש לך את זה.‬
‫״רק את אורך אני רואה‬
‫זה כאילו נהגתי בחשיכה ו…‬
‫את מורה הדרך היחיד שאני צריכה‬
‫את גורמת לי לרצות להיות מישהי‬
‫לא ידעתי מה זה יותר טוב‬
‫היום חולף אט־אט‬
‫כאילו זה קורה לי‬
‫את גורמת לי לרצות להיות מישהי‬
‫רק את אורך אני רואה‬
‫זה כאילו נהגתי בחשיכה ו…‬
‫את מורה הדרך היחיד שאני צריכה‬
‫אני הנוסעת…״‬
‫זה מטורף.‬
‫אני יודעת.‬
‫״עכשיו אני לא רוצה ללכת לישון‬
‫רק את אורך אני צריכה‬
‫לא רוצה ללכת לישון‬
‫את‬
‫היחידה‬
‫אני לא רוצה ללכת לישון‬
‫אנא אל תלכי‬
‫אני לא רוצה ללכת לישון.״‬
‫אלוהים, זה היה מדהים!‬
‫אהבו אותך! אהבו אותנו!‬
‫כן…‬
‫יוקללי יפה, דרך אגב.‬
‫כן…‬ ‫-תהיתי איפה הוא.‬
‫רגע, למה את…‬
‫סיבוב ההופעות נגמר?‬
‫רק חזרתי לחג ההודיה.‬
‫ידידה סיפרה לי שאת מופיעה,‬ ‫והייתי מוכרחה לבוא.‬
‫היית ממש מעולה.‬
‫תודה על הסיוע.‬
‫בא לך לצאת ל״ראשי״? לשתות משהו? לחגוג?‬
‫יהיה כיף.‬
‫לא, אני צריכה למצוא את הידידה שלי.‬
‫ביי.‬
‫היית מדהימה.‬ ‫-כן.‬
‫למה לא סיפרת לנו שיש לך הופעת בכורה?‬ ‫-כן.‬
‫התכוונתי לספר לכן בקניון.‬
‫אבל איך שמעתן על זה?‬
‫מג׳יליאן.‬ ‫-באמת?‬
‫איפה היא?‬
‫נראה לי שהיא עזבה‬ ‫כשהתחלתן עם ה״כוכב נולד״ שלכן.‬
‫כן, אל. קשר העין שלכן…‬
‫מטריף.‬
‫אני הולכת לחפש אותה,‬ ‫אבל אני שמחה שבאתן.‬
‫ביי.‬ ‫-ביי.‬
‫כל הכבוד.‬ ‫-תודה.‬
‫תקשיבי…‬ ‫-אני…‬
‫טוב, את.‬ ‫-טוב.‬
‫רציתי להגיד שאני נורא מצטערת‬ ‫שהתחרפנתי כשנודע לי עלייך ועל בן.‬
‫ואני מצטערת שנפגשנו מאחורי גבך.‬
‫רציתי לספר לך, אבל לא רציתי‬ ‫שתחשבי שאני ״קדחת״ או משהו.‬
‫טוב… אולי קצת.‬
‫אבל את מעוררת בו משהו ממש חיובי.‬
‫אז…‬
‫אם אתם רוצים להיות ביחד, אז…‬
‫באמת?‬
‫כן. בתנאי אחד:‬
‫שזה לעולם לא יקלקל שוב את הקשר שלי ושלך.‬
‫מסכימה.‬
‫וגם, רציתי לשמור את זה לטיפול,‬
‫אבל לא נראה לי שאני מסוגלת‬ ‫לדמיין את אחי בתור אדם מיני.‬
‫סגור.‬ ‫-כן.‬
‫כנות רדיקלית מכאן ואילך,‬ ‫ללא הפרטים המביכים.‬
‫כן.‬ ‫-בגלל ש…‬
‫כשאנחנו מתקשרים ממקום של אמת,‬
‫העתיד נפרש בפנינו.‬
‫סליחה, יודה?‬
‫סתם, משהו שאימא שלי אמרה.‬
‫נחמד.‬
‫היי, זאת ג׳יליאן.‬
‫אני לא שומעת הודעות קוליות. אז ביי.‬
‫היי, זאת ג׳יליאן.‬
‫אני לא שומעת הודעות קוליות. אז ביי.‬
‫- מנוי זה הוא פרטי -‬
‫שיט.‬
‫היא חסמה אותי?‬
‫היי.‬
‫על מה זה?‬
‫אם פעם תעזבי שוב,‬
‫תוכלי לקחת אותנו איתך.‬
‫ספנס…‬
‫מאיפה זה?‬
‫גנבתי את זה.‬
‫לא, ספנסר. אסור לך לגנוב.‬
‫למה? לך מותר.‬
‫חבל שלא היית שם.‬
‫היא נתנה לנו את ברכתה.‬
‫ברכתה?‬
‫נשמע רציני.‬
‫כן… אל תתלהב.‬
‫טבית׳ה, רדי הנה בבקשה.‬
‫נדבר אחר כך?‬
‫כן.‬ ‫-סבבה.‬
‫אימא, מה הוא עושה פה?‬
‫זה בקשר לכרטיס האשראי.‬ ‫-כן…‬
‫החזרתי אותו. אין בעיה.‬
‫אבל יש בעיה.‬
‫מנהל העסקים שלי הודיע לי על חיובים חדשים.‬
‫חיובים חדשים בהיקף של עשרות אלפי דולרים.‬
‫רגע, מה?‬
‫מחשב מ״אפל״, בגדים מ״מריו״,‬
‫שעון ב־1,500 דולר?‬
‫רגע, אני…‬ ‫-ידעתי שכעסת על אביך בגלל שאני כעסתי עליו,‬
‫אבל לא ידעתי שהרעלתי את הבאר כל כך.‬
‫זה רציני, טבית׳ה.‬
‫תקשיבו, לא עשיתי את זה.‬
‫אז מי כן?‬
‫נתת את מספר הכרטיס לחברות שלך?‬
‫לא! למה שאעשה דבר כזה?‬
‫מי יודע? מי יודע מה המניעים שלך בימינו?‬ ‫-טוב, די.‬
‫כולנו יודעים שצריך לשקם‬ ‫את האמון במשפחה הזאת, בינינו.‬
‫אבל אני מאמינה לבת שלנו.‬ ‫היא עברה הרבה בגללנו,‬
‫והיא צריכה אותנו כרגע.‬
‫את צודקת.‬
‫אתקשר לחברת האשראי.‬
‫נדבר.‬
‫אבא, חכה.‬
‫אולי נוכל…‬
‫להיפגש לארוחת ערב השבוע, או משהו.‬
‫אולי במסעדת הפיוז׳ן המוזרה שאתה אוהב.‬
‫זאת עם השאבו־שאבו?‬
‫כן.‬
‫- תיכון לייקשור -‬
‫יו, קיבלת את הציון במבחן ממיס שו?‬
‫תשעים ופאקינג שמונה, אחי.‬
‫קדימה!‬
‫זה קל יותר כשיודעים את התשובות מראש.‬
‫שתוק, טוב?‬
‫תברר אם איש הקשר שלך‬ ‫יכול להשיג לי את המבחן בהיסטוריה.‬
‫איש הקשר שלי?‬
‫היי.‬
‫הכול כאן למעלה.‬
‫נכון?‬
‫לעזאזל, בריידי…‬
‫נדבר.‬
‫היי, כוכבת רוק.‬
‫גיסתי לעתיד.‬
‫קמת עליזה.‬
‫כן, אני במצב רוח ממש טוב,‬
‫אחרי שיישרתי את ההדורים עם אחי,‬
‫איתך…‬
‫ככה אנשים בריאים מרגישים?‬
‫אין לי מושג.‬
‫וחשבתי הרבה על הרעיון שלך,‬
‫על כנות רדיקלית, ו…‬
‫החלטתי לספר את האמת לנואה.‬
‫היום.‬
‫רגע, באמת?‬ ‫-כן.‬
‫צ׳ייס, הנשיקה,‬
‫הסחיטה…‬
‫כן. אם נואה הוא באמת החבר שלי,‬ ‫מגיע לו לדעת את האמת.‬
‫רק ככה אפשר להתקדם.‬
‫החל מעכשיו,‬
‫זאת הגרסה החדשה והמשופרת שלי.‬
‫מו 2.0!‬
‫היי.‬
‫רק תהיתי כמה הודעות ללא תשובה‬ ‫אני צריכה לשלוח‬
‫בשביל להיחשב רשמית כמשוגעת.‬
‫אני יודעת שאתמול היה…‬
‫לא נעים, אבל אני…‬
‫נשבעת, לא ידעתי שסאבין תהיה שם.‬
‫״לא נעים״?‬
‫לא נעים לראות את היידי הובארט‬ ‫מרוקנת את הרוק מהחצוצרה שלה.‬
‫נסי…‬
‫״משפיל״.‬
‫אני מצטערת.‬
‫אני לא.‬
‫ראיתי את שתיכן ביחד, ו…‬
‫אתן מהממות ביחד.‬
‫לא, אני…‬
‫הייתי ממש בלחץ,‬
‫ו… את יודעת, נסחפתי בשיר.‬
‫אבל אנחנו ממש לא ביחד.‬
‫אין שם כלום.‬
‫זה לא הרגיש לי כמו כלום.‬
‫אז…‬
‫שיהיה בהצלחה.‬
‫מר פינץ׳, אפשר לדבר איתך רגע?‬
‫היי. במה מדובר?‬
‫בוא איתי. עכשיו.‬
‫היי.‬ ‫-יו, מה קורה?‬
‫מה קורה?‬
‫מה? אסור לי להתרגש‬ ‫לראות את החבר החתיך שלי?‬
‫אמרת ״החבר״?‬
‫עכשיו אני מודאג.‬
‫מה? זאת האמת.‬
‫נואה סימוס הוא החבר שלי!‬
‫זה לא מעניין אף אחד!‬
‫יפה. טוב, יש לי חדשות‬ ‫שישמחו אותך עוד יותר.‬
‫טוב. גם לי יש הרבה לספר לך.‬
‫גיליתי שבריידי רימה במבחן במתמטיקה,‬
‫והסגרתי אותו.‬
‫רגע, אתה…?‬ ‫-כן.‬
‫ומיס שו כועסת.‬
‫אבל הוא סוף סוף ישלם על מה שהוא עשה.‬ ‫את יודעת?‬
‫מה קרה?‬
‫חשבתי שתשמחי.‬
‫הוא גמור.‬
‫כן, לא, זה…‬
‫רגע.‬ ‫-…אחד הדברים שרציתי שנדבר עליהם.‬
‫רגע, בריידי מסמס לי!‬
‫הוא בטח מחרבן במכנסיים.‬
‫בואי נראה…‬
‫אלוהים.‬
‫מה זה?‬
‫זה לא כמו שזה נראה.‬ ‫-התנשקת עם צ׳ייס ראו?‬
‫ואני יודעת שתמיד אומרים…‬ ‫-אל תטרחי.‬
‫סבלתי את הבולשיט הזה,‬
‫את השקרים,‬
‫את עיגול הפינות, מספיק זמן.‬
‫מו, תקשיבי לי:‬
‫זה הסוף שלנו.‬
‫תרגום כתוביות: יניב אידלשטיין ‬