www.titlovi.com
Za vikend nas čaka lepo vreme.
Sončno bo od Brentwooda pa vse do Richmonda na severu,
ter širše po državi Virginiji. Maksimalne dnevne temperature bodo okoli 29 C.
Zvečer pa okoli 18 C. To bi moral biti lep vikend za pohodnike da gredo ven in...
Lepo dekle. Morate biti pa ponosni da ste njen oče.
Kdo je črnec? -Darius Clemens. To je njen fant.
Potovala sta s skupino prijateljev.
Apalaška pot pokriva veliko površino.
Od Maina pa vse do Georgie. -Sledil sem njihovi poti,
in obljubila je da se bo oglasila, ali pa poslala sporočilo vsak teden.
Ampak minilo je že šest tednov. Zadnje sporočilo mi je poslala iz vašega mesta.
Dejstvo je da gre tukaj skozi ogromno mladine.
Mislim, pridejo ter počnejo karkoli že počnejo, ter potem odidejo naprej.
Moj sin je v Tampi ter igra klaviature v nekem rokerskem bendu.
Ne spomnim se kdaj me je zadnjič poklical. -Moja hčerka ni takšna.
No, lahko naredimo uradno prijavo, če želite?
Izpolnite to prijavo o pogrešani osebi. Bodite natančni kolikor želite.
Ampak če bi stavil, bi rekel da se sonči nekje ob morju.
Gosti se avtomatsko odjavijo. Le redko jih vidim ko odidejo.
Večina jih odide ob zori, poskušajo ujeti letalo, ali pa se izogniti gneči na cesti.
In ničesar niso pustili v sobi? -Ne. In tudi njihovega avta ni bilo.
V redu. Če se boste česa spomnili me prosim pokličite, prav? Moje ime je Scott.
Ste govorili z šefom policije? -Ja. -Dozdeva se mi da se mu ne mudi kaj preveč.
To je mirno mesto. Bolj kot je mirno, več časa ima za ribolov.
Živjo, tukaj Jenn. Pustite sporočilo in vas bom poklicala nazaj. Hvala, adijo.
Še enkrat poglejte. Prosim. -Ne, žal mi je, ne.
Ali veste koliko turistov gre tukaj skozi? Spomnim se pijač, ne pa obrazov.
Ste kaj izgubili?
Hčerko. Ime ji je Jennifer. Tukaj mimo je šla skupaj s petimi prijatelji.
Vsi so približno istih let. -Ja, videl sem jih. Usrani japlji.
Ste mogoče videli v katero smer so odšli? -Na sever, mogoče. Gor do Apalaške poti.
Ampak, če so se izgubili v tistih gozdovih, greste lahko kar takoj domov,
ker jih ne boste nikoli našli. -Ja, no... V to ne morem verjeti.
Ne morem. -Verjemite kar hočete, gospod. Ampak vedite to...
Tam zunaj, narava poje vse kar ujame, do kosti!
In sploh ni pomembno ali je to čedno dekle!
Imate otroke? Kaj bi pa vi naredili?
Prevod in Priredba:BABA VANGA & CRAZY SRBIN (VŠEČKAJ FACEBOOK: Crazy Srbin Production)
VŠEČKAJTE NAŠO FACEBOOK STRAN: Crazy Srbin Production
ŠEST TEDNOV PREJ
DOBRODOŠLI V VIRGINIJI
Najnovejši filmi s slovenskimi podnapisi samo na: WWW.MOJBLINK.SI
Kaj praviš za to? -Ja, v redu je. -Adam, dajmo. -Kaj za kurac? Rabim to!
Kaj, hočem ti pokazati sliko? -Daj mi telefon! -Ne!
Hej. -Ljubica v redu si. Samo dihaj. Odpri svoj um. Uživaj, prav?
Poglej tisto. -Ali izgledam tako žalosten celi čas? -Ja, izgledaš. -Jezus.
Moram te imeti zares rada. -Saj me imaš. Čudno je koliko me imaš... -Ti si čuden.
Sedaj me pa poljubi.
Veš, zaradi tebe izgledam slabo. -Oprosti. -Naj ti ne bo. Ženska moč.
Ženska moč. -Kje si se naučila početi to? -Od mojega očeta.
On me je naučil dve stvari. Kako dati vabo na trnek, ter kako zamenjati gumo.
Mene je moj oče naučil kako vstaviti tampon.
Oče samohranilec. Oči je imel zaprte celi čas. To ni bila dobra izkušnja.
Končano? -Ja. -Jenn. Moja junakinja.
Staromodno je. -Ja, še posebno če pogrešaš stare dobre čase Konfederacije.
V redu. -To je moje.
To je tvoje, ljubček. -Vzel bom tvoje stvari. Podaj mi torbo.
Tri sobe za dve noči? -Ja.
Pravila prenočišča imate izobešena v vaši sobi. Na verandi je prepovedan alkohol.
V sobah so prepovedane sveče, glasna glasba ali kakršnakoli glasna aktivnost.
Ste slišali, fantje? Lepo se obnašajte.
Hvala. In ne skrbite. Držala jih bom na vajetih. -Ste že bili kdaj tukaj?
Prvič smo tukaj. Samo malo planinarimo. -Majhen nasvet, držite se označene poti!
Zemlja je lahko tukaj neizprosna.
Hvala. Pazljivi bomo.
Ali veste da je veliko borcev proti suženjstvu prišlo iz tega mesta?
Darius ima rad takšno sranje. -Usrana zgodovina, ljubček!
Takrat ko so se črnci dejansko borili za tisto v kar so verjeli.
Kaj je že bilo tisto prej? Zakaj me nisi hotel prijeti za roko? -Nič. Brez razloga.
Obstaja razlog. Iz istega razloga je tudi Darius napet. -Adam. -človek. -Kaj?
On je črnec z belim dekletom v usranih rovtah sredi Virginije.
Hej!
Vi pa niste od tukaj, kajne? -Kaj nas je izdalo?
Ja. Samo pogledali bomo Apalaško pot.
Nekaj dni pohodništva. Nič ekstremnega. -Ja, tam zgoraj je kar nekaj nevarnosti.
Torej, če imate kakšna vprašanja, ali pa potrebujete vodiča,
jaz in moji prijatelji tam, poznamo to zemljo kot svoj žep.
Hvala. Mislim da ne potrebujemo. -Za vaša življenja gre.
Ampak, če si premislite, bomo vedno v bližini.
Vozijo se v usranih terencih ter pijejo domače žganje, ali ni tako? -Utihni!
Kaj si rekel, mestna srajca? -Oprostite mojemu zaročencu.
On pozablja da pogovor z ljudmi ni isto kot pa komentiranje na Redditu.
Ne glej me, fant!
Vi usrane mestne šleve ste tisto kar je narobe na tem svetu!
Stavim da usrano niti eden od vas nikoli ni imel usrane redne službe!
Zato raje usrano mirno sedite, ter se lepo obnašajte!
Motite se. -Jenn.
Moj fant Darius vodi neprofitno organizacijo za obnovljivo energijo.
Milla je onkolog. Adam razvija aplikacije.
Gary in Luis pa sta lastnika dveh lokalov v New Yorku.
Kaj pa vem. Rekla bi da so to redne službe. -Kaj pa ti, ljubica?
Imam dva magisterija. Iz zgodovine ter plesa.
Kar pomeni da se preživljam kot baristka.
Ampak trenutno te gledam, ter vidim rumeno barvo v tvojih očeh.
Kar pomeni kaj, Milla? -To bi lahko bile težave z jetri.
Zlatenica, hepatitis ali pa Gilbertov sindrom.
V bistvu bi morali obiskati zdravnika.
No, dobro. Pazite na sebe, mladina.
Mogoče se bomo ponovno videli!
V redu. Resno, tega nikoli več ne počni. -Možakar, zakaj ti sploh dovolimo piti?
Zato ker sem običajno zelo smešen. -Ne, pravzaprav nisi bil sploh nikoli smešen.
Ampak, res sploh nikoli. -Kje je pijača?
Poznaš to pesem? Jo poznaš? -Ne, ampak je dobra pesem. Pridi.
V redu, ljudje, ob osmih zjutraj. Luis, Gary, vama govorim.
V redu, jaz nisem jutranja oseba. Če ne bom spal vsaj osem ur, bom postal zombi.
Potem bodi zombi kateri planinari. -Ljudje? Ljudje! -Kaj je?
Kdo je tisto zraven avta? -Ali je to eden izmed tistih bedakov iz bara?
Ja, verjetno. -Hej! -Adam. Umiri se. -Hej, umakni se od avta, človek!
Umakni se od tam. Pojdi. -On ni pes. -Hej!
Si gluh ali kaj? Poberi se!
Kristus Adam, ali poskušaš znervirati vsakega v centralnem delu Amerike?
S temi ljudmi moraš biti čvrst. -V redu, veliki človek, čas je za posteljo.
Dajmo. -Podprite me tukaj. -Adam. -Ne skrbi. -Kam je izginil tisti človek?
Pridi. -Živjo, tukaj Scott. Pusti sporočilo in oglasil se bom nazaj. Hvala.
Živjo, oče. Oprosti ker kličem tako pozno. Še vedno planinarimo po Apalaški poti.
Ko se vrnem nazaj, ti obljubim da ti bom povedala kaj nameravam početi v življenju.
Rada te imam. Pozdravi Corinne. Mogoče mi bo ona vrnila pozdrave enkrat za spremembo.
V redu. Kmalu se slišimo. Adijo.
Torej, ima Adam prav? Si res napet?
Lahko gremo domov takoj sedaj. -Dober poizkus, ampak ni me potrebno varovati.
Veš zakaj delam v neprofitnem sektorju, namesto na Wall Street?
Ker... Želim ustvariti skupnost kjer se ljudi ceni,
glede na njihove veščine ter značaj.
In ne po bančnem računu, ali barvi kože.
Vsi delajo. Vsi delijo.
Vse bi dal za to. -Saj vem. Zaradi tega te imam tudi rada.
Čudovite so. Si jih sama naredila? -Nekatere.
Živjo. Jaz sem, Jenn. Kako ti je ime?
Ne oziraj se na Ruthi. Ne govori rada.
Tudi jaz sem bila sramežljiva v njenih letih. Je tvoja? -Na nek način.
Za vzgojo otroka potrebuješ celo vas, ali ne pravijo tako? -Koliko? -Deset dolarjev.
Hvala.
Dobro jutro. -Še nikoli nisem videla da nosiš to. -V redu.
Hoja sramu.
Kaj dogaja, ljudje. Jaz in Gary greva na pohod. -Nisem vedel da snemaš.
Vsi so tukaj. -Ja, to je za Youtube.
APALAŠKA POT JUG-SEVER
Ujemi me! Mojbog! Na pomoč!
Čudovito je. Narava. -Ali je kdo še vedno pijan od včeraj?
Prašič, jaz sem. Tista zadnja runda je bila slaba zamisel.
Počakaj, zdi se kot da se pot končuje. -Ali gremo po tej poti, ali tisti?
Imaš signal na telefonu? -Ne.
Zmorem to. -Bil sem grozen. -Poglejte tisto. -To je usrano super!
Tam zgoraj je.
Si v redu?
Ali sploh veste kam gremo? -Jaz nimam pojma. -Veste kam gremo? -Ne.
V redu, majhen ovinek, ljudje. -Kaj?
Tukaj v bližini bi morala biti zelo dobro ohranjena trdnjava iz Državljanske vojne.
Kul. Poiščimo jo. -Ženska iz prenočišča je rekla naj ne zapuščamo poti.
Samo na hitro bomo pogledali.
Ljubica, če ne bomo ničesar našli, se bomo vrnili nazaj na pot.
Veš česar ne bi našli, če bi ostali na poti? Kaj? Slapa. In tistih sten, kaj?
Daj no. V redu bo.
V redu. -V redu? Rekla je, ja!
Naredimo to! -Kaj to pomeni? Da se bosta poročila?
Si v redu? -Kakšen pohodnik.
Kaj je bilo to? -Kača. -Mojbog.
Si v redu? -Ja.
V redu smo. -Drek. Hvala. -Jebenti.
Si v redu? -Dar, koliko časa bo še to trajalo? -Še malo naprej, v redu? Obljubim.
V redu. Prosim. -Si dobro? -Ne!
Moramo iti. Moramo nadaljevati. -Hodimo že več ur. To počnemo.
Hodimo veliko več kot pa eno uro. -O čem govoriš? -Zdi se kot da so minile 4 ure.
Štiri ure? -Ne, hočem reči, odkar smo šli mimo tiste stvari.
Veste kaj? Zakaj se ne bi vi vrnili nazaj na pot? Tam se bomo dobili.
Kaj je to?
Mojbog! Adam! Mojbog! -Pojdite!
Ljudje, pojdite levo!
Adam? -Milla.
Pustil si me. -Kaj? -Pustil si me! -Vem. Žal mi je.
Ustrašil sem se. Nisem vedel kaj počnem. -Pustil si me! -Vem. Oprosti. Pustil si me!
Prosim, ne naredi več tega! -Oprosti. Si v redu? Pridi sem.
Drek! Jenn? Jenn?
Jenn! Jenn! Si v redu?
Si v redu? -Ja. -Mojbog, Darius! Tvoj prst! -Drek.
V redu smo. Drek. -Kje sta Luis in Gary?
Drek!
Luis. Luis, človek. Pojdi stran od tam. Pridi. Pojdimo sem. Pridi.
Ne, ne! -Pojdimo sem. -Ne! Ne dotikaj se me!
V redu.
Ne, ne. Drek.
Moramo poklicati pomoč. -Ne morem najti telefona. Ne morem najti telefona.
Pomagaj mi ga najti! -Drek. Ni omrežja.
Moramo iti nekam višje. Povzpel se bom, ter poizkusil poklicati.
Ni pogojev da gremo nazaj tja gor! Prav? -Našel bom pot naokoli.
Kakšno usrano pot naokoli? -Ne, ne boš šel sam. -Jenn, jaz sem kriv za to.
Usrano res je! Ti si kriv za to pofukanec! -Luis! Nihče ni kriv za to, prav?
Ali je Darius potisnil drevo? Poglej me! Ali je Darius potisnil drevo? Ne!
To je usrano grozno, prav? Ampak nihče ni kriv! V redu?
Luis, žal mi je, človek! Žal mi je, človek. Sam bom šel. Takoj sedaj bom šel.
Vsi moramo iti. -Kaj? Ne morem ga pustiti.
Če bo začelo deževati, kar pa se zdi da bo... Tukaj smo izpostavljeni, ljudje.
To nabrežje ni varno.
Mislim da je nekdo tam zgoraj. -Kaj? Nekdo je tam zgoraj.
Kje so? -Nikogar ne vidim.
Videla sem nekoga. Resno. Videla sem nekoga. -To je tako usrano.
Videla sem nekoga. V redu je.
Jebeš to. Jebeš to!
Si v redu?
Hvala. -Ni za kaj.
Ne bo ostal dolgo tukaj.
Nihče noče priznati tega. Zato bom jaz. Izgubili smo se!
Samo priznaj to, Darius! Pojma nimaš kje smo! -Hej, v redu smo.
Sekamo pot čez hrib, in na koncu bomo prišli na Apalaško pot na drugi strani.
Ampak mislim, da bi bilo dobro da se utaborimo preko noči.
Garya ne bom pustil tam v gozdu čez noč, živalim ter insektom! Ter kdo ve čemu!
To ni več Gary. Luis, tisto je bilo njegovo telo. Njegov duh je odšel naprej.
On je tako verjel, kajne? On je sedaj v raju. Srečen je.
Pridi sem, prijatelj.
V redu? V redu.
Ali lahko povlečeš to?
Kurac.
Hvala Bogu da je nehalo deževati. -Kje je Milla?
Ničesar nisem čutil ko je vstala. -Verjetno je šla nekam lulati.
Milla?
Jezus.
Spali smo na pokopališču. -Ljudje, pridite pogledati to!
Kaj? -Poglejte to.
To je deklaracija o zavezi k ustanovitvi Amerike.
Hočeš reči Konfederacije. Naj dolgo živi suženjstvo.
Ne, v bistvu, je bilo to pred vojno. 24. November, 1859.
Tukaj je napisanih vsaj 12 družin, kateri so dali zaobljubo na svoja življenja,
ter življenja svojih otrok. -Hej. Ali je kdo od vas vzel moj telefon? -Ne.
Mogoče ti je včeraj padel, ko se je dogajalo vse tisto.
TEMELJ Ne, včeraj sem ga dal v svoj nahrbtnik.
Tudi mojega ni tukaj.
Ali se je Milla vrnila nazaj? -Ne. -Hej, ali imaš svoj telefon? -Kaj?
Drek. Kje so naši telefoni?
V redu. Vsi naši telefoni so izginili. Kaj usrano se dogaja?
Mislim da sem včeraj nekoga videla pred našim šotorom. -Kaj? -Kaj? -Kdaj?
Sredi noči. Samo za trenutek. Lahko da je bila samo senca od drevesa. -Kurac!
Ljudje, pomagajte mi najti Millo. -Adam. Verjetno je z njo vse v redu.
Mislila si da si videla nekoga ko je padlo drevo, in ponovno včeraj.
In sedaj so izginili naši telefoni! Verjetno nas ta trenutek opazujejo!
Ne, ne, ne, obljubil sem ji da je ne bom ponovno zapustil. To sem ji obljubil.
Hej. Adam! Adam! -Milla!
Mila! -Mila? -Mila! -Mila!
Mila? -Mila! -Mila! -Mila!
Mila! -Kaj pa počneš tukaj? -Mila!
Kdo je to? -Videla sem jo v mestu. Mislim da ji je ime Ruthi.
V mestu? Hej! Hej! Oprosti. Pridi sem. Zakaj ne prideš sem za trenutek? -Adam.
Nekaj te hočem vprašati. -Ne, videla si to dekle,
in sedaj se je pojavila tukaj iz nikjer, ter da Milla je izginila?
Misliš da je to naključje? Ni pogojev! -Umiri se.
Usrano opozoril sem te glede teh hribovskih rovtarjev! -Hej! -Adam! Stoj! -Pridi sem!
Adam! -Stoj!
Adam?
Ne, ne, ne! -Ne dovoli da pobegne! Dar, pojdi za njo! -Ne, počakaj!
Kaj? Ljudje? Ljudje, kaj je to? Moja noga se je ujela v nekaj. -Kaj usrano je to?
Ljudje! Kaj usrano je to?
Darius! Darius! -Kaj se dogaja? Ljudje? -Darius, pomagaj!
Kaj?
Adam! Mojbog!
Ne, ne, ne! -Adam? Me slišiš? Adam! -Ali ga vidiš?
Ne. Čutim prepih. Louise, primi me za noge. Spustite me notri, prav?
Adam! Adam?
Adam. Jebenti! Drek!
Darius, to je noro! Potrebujemo pomoč. -V redu,
če bi lahko spravil tisto kačo stran od tam, bi lahko mogoče prišel do Adama. Prav?
In kaj boš naredil? On je še vedno privezan s tisto verigo. Kaj če je poškodovan?
Mogoče je ta luknja povezana s starim rudnikom. Lahko poiščemo vhod, in potem...
V redu. Koliko časa želiš iskati? Uro? Dve? Celi dan? -Tista veriga vodi nekam! -Vem!
Nekdo ga je dal tja! Ali slišiš kaj ti govorim?
Moramo oditi iz tega hriba in poklicati pomoč! -Nimamo telefonov niti GPS!
Kako naj najdemo pot nazaj? Kaj? Jenn, kaj za kurac počneš?
Pojdimo.
Kakšno je to mesto? -Deluje kot skladišče za najdene in izgubljene stvari na hribu.
Mislim da je mogoče imel Adam prav glede teh ljudi. Morali bi iti.
Ljudje, ljudje. Pojdimo, pojdimo.
Ali so to oni? Tisti lovci iz mesta? -Ne vem. -Ne morem...
To je Adam. To je Adam!
Darius, ne!
Hej! Hej! Takoj ga spustite na tla! Spustite ga usrano na tla!
Ne razumem. Govorite angleško.
Mojbog, Adam. -Ali je mrtev? -Hej, kje je naša prijateljica? Ste jo ugrabili? Ste jo?
Ste jo ubili? Odgovorite mi! -Kje je ona? Kaj ste ji naredili? -Ali ste jo ugrabili?
Usrano ubil vas bom! Umaknite se nazaj! -Pojdite nazaj!
Kje je? Kaj ste ji naredili? -Kje je ona? Kje usrano je ona?
Ne razumem vas! Govorite angleško!
Ubili ste jo! Ubili ste jo! Ubili ste jo!
Adam! Adam! -Ubili ste jo! -Adam. Adam.
Adam. Adam. Drek. Drek. Kje je drugi? -Drek.
Izginil je. -Mojbog. -Moral sem. Oni...
Ubili so Millo. Ubili so jo. -Adam. Adam!
Mojbog. -Kaj se je zgodilo z vami? Kaj se dogaja tukaj? Kaj se... Kaj je tisto?
Kaj usrano se dogaja? -Kurac. -Kaj je to, ljudje?
Kaj se je zgodilo? -Živa si. -Ja, živa sem. Kaj je to? -Kje si bila?
Šla sem lulati. Bila sem v gozdu. In potem sem videla dva rovtarja.
Bila sta tako oblečena. In zato sem se skrila v grmovju.
Iskali smo te, ali nas nisi slišala da te kličemo?
Ja, ampak nisem mogla odgovoriti nazaj, drugače bi me slišali.
Ko sta odšla, vas ni bilo nikjer več. Ljubček, kaj se ti je zgodilo?
Mislil sem da si mrtva. -Milla, mislili smo da so te ugrabili,
ali pa ubili, ali nekaj podobnega. -Si ravnokar ubil tega človeka brez razloga?
Brez razloga? Zvlekli so me v luknjo, ter me zvezali kot božičnega purana.
Kdo ve kaj so mi hoteli narediti? -Edino kar zagotovo vemo je, da si ubil nekoga.
Hoteli so me ubiti, prav? Poglejte ga! On je usrana žival! -Prav ima. Poslušajte.
En mrtev človek je na zemlji, drugi je pobegnil. In ne vemo koliko jih je še.
Mislim, moramo usrano oditi iz tega hriba! Kajne? -Kaj pa truplo? -Ja, kaj je z njim?
Mislim, pustili smo tudi Garya! -Ja.
Ko se bomo vrnili nazaj v mesto, bomo zadevo prepustili pofukani policiji,
da reši to sranje. -Ne, jebeš to! Ni pogojev.
Ne bom se predal nekemu kmečkemu rovtarskemu sodniku. Ne, jebeš to.
Nikoli nismo bili tukaj. Nikoli nismo bili tukaj. -Torej bomo samo odšli stran? -Ja.
Kaj pa tisti drugi? On nas je videl. -Tisti drugi?
Misliš na tistega ki je izgledal res prijazno in z masko od lobanje,
ter je govoril nek čuden jezik?
Ja, prepričan sem da je redni udeleženec na sestankih pri MOL. Poslušajte.
Hoteli so me ubiti! Poslušajte. V redu, razumem. Niso ubili Mille.
Ampak past, ter padajoče drevo. Kajne? In Adam, privezan na drog. -Ja, ja.
Kdo ve? Oni so verjetno ubili Garya. Očitno je da to niso dobri ljudje.
Moramo se usrano pobrati od tukaj, ljudje. Pridite. Pojdimo. Pojdimo. Dajmo. -Pridi.
Gremo še vedno proti vzhodu? -Enkrat ko bomo našli potok,
potem mu bomo lahko sledili dol iz hriba. -Zakaj ne gremo raje kar naravnost navzdol?
Hočeš skočiti na glavo v prazen bazen? Potem pa kar izvoli.
V redu, ni ti treba biti penasta zaradi tega. Razumem. Vsega sem jaz kriva.
Ali bi morala vsem povedati da grem lulati? -V redu je. Pozabi to. -Kurac.
Morali bi vzeti nekaj od tiste plezalne opreme katero smo videli. -Ne.
Ne, dobro je da se nismo ničesar dotikali. Ni nobenih sledi.
Če nismo naredili ničesar narobe, potem nimamo nič za skrivati. -Jezus!
Dovolj je tega tvojega moralnega sranja, Jenn!
Ti nimaš pojma kaj hočeš početi s svojim blaženim življenjem bele Američanke,
medtem ko točno veš kaj je pravilno za vse ostale? -Ne pravim tega. -Res?
Ali resnično ne vemo kaj je prav in kaj narobe tukaj? -Tisto kar je prav za tebe,
nima ničesar opraviti z vsemi ostalimi tukaj! -Tisto kar je prav, je prav. Pika.
Poslušajte. -Ti ne moreš soditi tega! -Človek je mrtev. Konec je.
O tem ne bomo z nikomer govorili, prav? -Kakorkoli.
Kaj pa če bi vsi utihnili, ter se pomirili? Poglejmo če zmoremo to. Kurac.
Jezus Kristus.
Mojbog! Darius!
Si v redu? -Še ena usrana past! Še vedno misliš da te ljudje niso pošasti?
V redu. Ni tako slabo. Srečo imaš da ti ni pretrgalo arterije.
Od kod se je vzelo to? -Verjetno sem moral stopiti na nekaj da ga je aktiviralo.
Jebeš ta kraj.
Hvala, še enkrat. -Ni za kaj, še enkrat. Kot nov.
Pojdimo.
Luis? -Kje je on? -Luis? -Luis?
Mojbog. -Luis? -Luis? -Luis?
Ljudje? Mojbog, to so oni.
To so oni. -Človek, tam ni nikogar. -Ljudje, to so oni. -Tam ni nikogar.
Umiri se. -Ljudje? Ne, to so oni! Takoj moramo iti! Moramo iti!
Adam! Počakaj, ne, Milla!
Drek.
Teci. Teci!
Teci, teci, teci! -Adam! -Ne, ne, ne!
Adam!
Milla! Drek.
Adam, pomagaj mi. -Ja. Sveto sranje. Milla.
Spravi me ven od tukaj. -Mojbog. V redu. -Pomagaj. -Drek.
Milla. -Pohiti. -Drek. Drek. Kurac.
Takoj pridem nazaj. -Ne. -Grem poiskati pomoč. Takoj bom nazaj.
Ne, ne smeš spet narediti tega! -Samo po pomoč grem. Takoj bom nazaj. Prav?
Ne zapuščaj me! Poglej me! Usrano poglej me! Ne! Jebi se!
Obljubil si mi da me ne boš nikoli več zapustil.
Pomagaj mi. Pomagaj mi.
Dajmo, pridi!
Kaj usrano je bilo tisto? -Darius! Darius!
Darius?
Dobro jutro. -Pozen si. Oni bodo šli skupaj s tabo danes. Jaz imam predavanja.
Jaz pa imam sestanek v Sadlle Riverju z krovcem,
ter človekom kateri dostavlja beton v Millbernu. -Hej! -Si se kaj slišala z Jenn?
zakaj bi klicala mene? -Zato ker si njena mama. -Ne govori, mama. To sovraži!
Vzemite svoje stvari! Časa imate eno minuto! -Jenny, tukaj tvoj oče.
Samo ponovno kličem da vidim kako si. Upam da uživaš skupaj z prijatelji.
Rad bi se pogovoril glede tiste ponudbe.
Dobila bi svojo pisarno in aparat za kavo, skupaj z vsemi bonitetami.
Oprosti mi na izrazu. Kakorkoli že...
Ne pozabi me poklicati, prav? Minilo je že nekaj tednov, in rad bi slišal tvoj glas.
Prosim, pokliči me. Hvala. Rad te imam. Adijo.
Čudno. Ponovno se je vključil poštni predal.
Hočeš vedeti zakaj ne pokliče? Jennifer je odšla da bi našla sebe,
kar je izbira katero je naredila, zato da bi se izognila izbiri.
Poslušaj. Kaj pa če bi se enkrat za spremembo osredotočil na moje sinove,
naše sinove? Vsaj enkrat! -Ja. -Prosim.
Na pomoč! Na pomoč! Kdorkoli, prosim! Pomagajte mi!
Prenehaj kričati, drugače boš trpela posledice! -Ti. Tebe poznam. Pomagaj mi.
Prosim, pomagaj mi. -Hočeš hrano? Vodo? -Ja. -Potem pa utihni! Si razumela?
Prosim. Prosim, spusti me. Prosim. Srečali sva se v mestu, se spomniš?
Ti in majhna deklica? Ruthi? -Nočeš poslušati! -Ne! Oprosti! Oprosti! Prosim.
Prosim, vrni se nazaj! Prosim!
To se ne dogaja.
To se ne dogaja!
Milla?
Hodi!
Kaj?
Hodi.
Pokleknite. -Dovolj mi je tega sranja.
Poklekni. -Jebi se.
Jezus! Ubili te bodo, človek!
Ostani na tleh. -Ne približuj se!
Mojbog. -To je sodišče. Sodili vam bomo. -Kaj?
Sodili? Zaradi česa? -Umora. -To so neumnosti! Nikogar nismo umorili!
Samo ti boš govorila! Če imaš kaj vprašanj, ti bo na njih odgovorila moja hčerka.
Ne morete nam soditi. To sodišče ni v skladu z zakonom. -Zakon je zakon!
Obstaja samo resnica in laži. -To se ne dogaja. To je norost!
Naslednji kateri bo govoril ko ne bo na vrsti, bo izgubil jezik!
Predstavi dokaze. Hobbs.
Vse sem jih videl, v mestu ter na hribu.
Ta je vrgel steklenico v mene! -Jezus, Adam.
Ta govori zlobne stvari o nas. Sovraži nas!
Morgan.
Morgan, povej nam kaj si videl.
Samuel. -Kaj on to govori?
Moj brat, Samuel in jaz, sva šla na lov.
Sledili smo losom ter jelenom, da napolnimo zaloge čez zimo.
Preverjali smo naše pasti za divjad v jami v katero se odvleče ulovljena divjad,
zato da plenilci ne morejo priti do nje.
Adam!
In Namesto divjadi smo našli tega tujca!
Bil je poškodovan, ter v nezavesti. Nosili smo ga dol iz hriba.
Načrtovali smo da ga pustimo nekje kjer bi ga lahko našli.
Ko so nas te ostali napadli!
On je ubil mojega brata, Samuela. -Ne. Nismo vedeli.
Nosili so lobanje, in njihov trup je bil prekrit z listjem ter krvjo.
To je tisto kar nosimo ko gremo v lov. Da zakrijemo svoj vonj pred našim plenom.
Vaši lovci počnejo isto. Ali je on storil tisto za kar ga je Morgan obtožil?
Je ta človek ubil Morganovega brata, Samuela?
Če se boš zlagala, boste vsi trpeli posledice!
Opozarjam te. Govori samo resnico.
Ne. On ga ni ubil.
Ruthi.
Ruthi, kdo je ubil Samuela?
Lagala si temu sodišču! -Ne, ne. -Adam se je ustrašil za svoje življenje.
Tega človeka je ubil v samoobrambi. To ni umor. Mislili smo da so ga ugrabili.
Mislili smo da ga nosijo nekam kjer ga bodo ubili. -Zakaj? Zakaj ste tako mislili?
Kakšne dokaze ste imeli? Ste sploh kdaj srečali kakšnega od naših ljudi?
Ali smo vam mi, storili kaj hudega?
To sodišče te je spoznalo krivega za umor. Kazen je smrt. -Kaj?
Ne. Ne, ne. Jaz nisem... To je bila napaka. Nisem vedel kaj počnejo.
To ni moja krivda!
Pojdi nazaj! Ali hočeš da se ta otrok pridruži tvojemu bratu? Potem se pa poberi!
Adam, ne. -Utihni! -Adam! Hej, Adam!
Če jo boš poškodoval, potem bo za vse nas samo še slabše!
Poglej okoli sebe, Dar. To sranje je že postalo slabše. Prav, tako boste naredili.
Odvezali boste moje prijatelje, ter nas spustili. Ne bojim se te!
Samo želim iti čim bolj daleč stran kar se da, od vas zaostalih bedakov!
Sedaj se pa umakni! -Ko gledam v tvoje oči. Vidim samo strah.
Za ljudi kot si ti ni nobene prihodnosti! -Jebi se!
Zmotil sem se ko sem ti rekel da si človek.
Vi ostali ste krivi za lažno pričanje. Kazen je tema.
Kaj? -Ne, ne, ne! Prosim! Prosim! -Odpeljite jih! -Ne, prosim! Ne!
Jenn! Jenn! Jenn!
Jenn!
Tej družini smo dolžni maščevanje. Kako je bil Samuel umorjen?
Izreci besede. -Kaj? -Kako je bil Samuel umorjen?
Udarili so ga v glavo.
S tem.
Ne, ne, ne. Ne počnite tega. Ne počnite tega. Prosim. To je narobe.
To je barbarsko. Poslušajte me. Lahko vam pomagamo. Naredili bomo karkoli.
lahko vam damo denar... -Barbarsko!? Kaj?
Naše družine so zgradile ta kraj. Moški in ženske vseh ras in vere so prišli sem,
da bi se izognili sodnemu dnevu,
za katerega so vedeli da bo prišel tekom državljanske vojne! Imamo vse kar rabimo!
Vsi delajo! Vsi prispevajo! Naša hrana je sveža, ter jo je zadosti!
Pri nas ni raka, siromaštva ali vojne!
Nihče ne sovraži nekoga samo zaradi tega kar ima nekdo drug, sam pa tega nima!
Mi smo eno telo, katero deluje skupaj!
Sedaj mi pa ti povej, čigav svet je bolj barbarski?
Ne!
Odpeljite jih!
Vaša kazen je tema. Tukaj ne boste videli nobenega zla,
slišali zla, niti boste govorili zlo.
Ne!
Ne! -Ne, počakajte. Prosim, ne! -Jenn! Ne!
Ne! Darius! Darius, pomagaj mi! -Žal mi je. Žal mi je! -Ne!
Pomagajte mi! Ne! Prosim! -Prosim, prosim. Bog! Prosim, ne! -Ne! Ne! -Prosim!
Poberi se!
Poslušajte me. Delate napako. Tratite vredne resurse.
Kaj pa tratimo? -Nas. Nas. Imate nas.
Uporabite nas. Darius dela v neprofitni organizaciji. Dela z obnovljivo energijo.
Kaj usrano pa počneš? -On načrtuje domove, soseske, skupnosti da bodo samozadostne.
Ampak mi smo že tako ali tako samozadostni. -Ja, ampak potrebujete vzdrževanje.
Izboljšave. Trpite zaradi nevihtnih poškodb, ter klimatskih sprememb.
Sušnih poletij. Te težave morate rešiti. On se ukvarja s tem.
To je njegova veščina. To vam lahko on prispeva.
Če boste naredili to, potem boste izgubili vse to.
Močan si. Imaš bojevniški duh. -Ne odneham.
Kaj pa ti? Kaj nam lahko ti ponudiš?
Sebe.
V moji družini ni nobenih bolezni. Ni raka.
Mlada sem in zdrava. Imela bom močne in zdrave otroke.
Kdo izmed vaših ljudi potrebuje ženo? -Ne.
Odpri usta!
Utihni!
Razširi noge. Razširi noge! -Edith.
Si pripravljen postati lojalen državljan? -Ja.
Si ti pripravljena postati lojalna državljanka? -Ja.
Če boste zbežali, potem vedite da ni varnega izhoda iz tega hriba.
Če vas ne bodo ubile naše pasti, potem vas bodo živali.
Če vas ne bo ubila zemlja, potem vas bodo ubili naši ljudje.
Če ne boste prispevali, boste končali tukaj.
Ste razumeli? -Ja.
Ja. Ja.
Prosim ne sovraži me.
Vinor.
Vinor. -Vinor. Kaj? Prijatelji?
Ali to pomeni, prijatelji?
Pojdi z mano.
Nisem imel žene leto dni.
Umrla je jeseni.
Tukaj ljudje umirajo zaradi nesreč ali pa od starosti.
Ali lahko kdaj odidemo?
Zakaj bi si želela?
Poznam življenje spodaj. Osamljena si.
Ljudje hodijo v hribe v iskanju nečesa.
Nekaj kar bi jih spomnilo na to, da je življenje vredno živeti.
Ti si prišla v iskanju nečesa.
In sedaj si našla to.
Nisi toliko močna kot se pretvarjaš da si.
Živjo, tukaj Jenn. Pustite sporočilo in vas bom poklicala nazaj. Hvala, adijo.
Poštni predal je poln, in ne more več sprejemati sporočil. Nasvidenje.
Živjo. Ne. Ne vem. Mogoče še par dni.
Čakam povratne informacije od lokalne policije, predno bom krenil naprej.
Vem. Ona je pogrešana.
Živjo. -Žal mi je glede vaše hčerke ter njenih prijateljev. -Dvojni viski. -Hvala.
Povedala sem ji naj se drži poti. Na tistem hribu živijo ljudje.
Kakšni ljudje?
Temelj. -Temelj?
To je zgodba katero tukajšnji ljudje vedo, ampak nočejo govoriti o njej.
Edino če jo šepetajo. Kot zgodba o duhovih.
Leta 1859, je dvanajst družin spakiralo ter odšlo živeti v hribe.
Bali so se razpada Amerike, in hoteli so zaščititi svoj način življenja.
Govorili so ko bo Amerika padla,
bodo oni temelj na katerem se bo zgradilo novo ljudstvo.
In, potomci teh ljudi še vedno živijo tam v tistih hribih?
Mi jih ne nadlegujemo, in oni ne nadlegujejo nas.
Ampak vsak ki gre tja gor, se ne vrne več nazaj! Živ ali mrtev.
In kako vi to veste? -To se je že prej dogajalo.
Če se je to že prej dogajalo, zakaj potem ni nihče ničesar ukrenil glede tega?
Zato ker oni naredijo tako da izgleda kot da so odšli.
Žal mi je.
Vi kar nočete poslušati, kajne gospod?
Vaša hčerka je mrtva, in nočete najti tisto kar je ostalo! -Ni mrtva!
Ti usrani prašič!
Počakaj, počakaj.
Hej! Hej! Ne, ne, ne! Ne! Ne!
Dvignite ga. -Hej! -Ti usrani prašič!
Drek.
Kaj pa počneš? -Kaj se ti pa zdi da počnem? -Ne želiš si iti tja gor.
Ona je moja hči. Našel jo bom. -Scott. -In ničesar ne moreš narediti da me ustaviš.
Jezus. Kaj se je zgodilo?
Tisto kar se ti je zgodilo ni nič v primerjavi s tem kar ti bodo naredili oni!
Počakaj. Lahko ti pomagam.
Je to on? -Ja. In to je gospod Shaw. Ed je moj nečak. On je lovec.
Si imel avtomobilsko nesrečo ali kaj drugega? -Nekaj drugega. -Imaš denar?
Pet tisoč.
V redu. Potem se bomo pa videli zjutraj. -Ne, ne! Takoj sedaj gremo.
Sploh imaš opremo? Tja gor ne moreš iti oblečen kot da greš na večerjo k Oti Roš.
Potrebuješ očala? Imam nahrbtnik, spalno vrečo, pohodne palice. -Prav. Prav. Coupe!
Prinesi mojo torbo! Tam notri imam vse kar potrebuješ.
In sleci to rumeno jakno. Izgledaš kot usrana premična tarča.
Ključe daj Aileen, ona bo parkirala tvoj avto pred prenočiščem.
Izgledalo bo kot da si bil tam celo noč.
Naj te nekaj vprašam. Zakaj si pristal na to? -Zaradi denarja.
Imam sina katerega želim poslati na drag tečaj varilstva,
in tistih bedakov iz Temelja ne maram kaj preveč.
To je naredila puščica. 19 šivov.
Opozorilni strel okoli moje glave da se ne približujem njihovemu hribu.
Ne bi imel nič proti če bi jim vrnil uslugo.
Počakaj. Ostani zadaj.
Past z ostricami. Premeteni majhni prašiči. Pojdite ven iz potoka.
Te ljudje iz Temelja radi postavljajo takšne pasti, da odženejo tujce iz hriba.
Malo naprej je še ena past, tam kjer sem jaz dobil svojo trofejo.
Kaj pride za drugo pastjo? -Tujci ne morejo več oditi. Stopaj tam kjer stopam jaz.
Jezus. Koliko daleč je še? -Čez ta greben vodi strma pot.
Ne bom lagal. Zelo težka pot je.
Ampak tako si bomo skrajšali pot ter prišli ravno pred vrata teh prašičev.
Cooper! Cooper! Cooper, si poškodovan?
Si v redu? -Mislim da sem si zvil gleženj. -Kristus. Dajmo, pomagaj mi ga izvleči ven.
V redu. Daj mi roko.
Daj mi drugo roko.
Dajmo! Dajmo! Dajmo!
Kaj?
Cooper?
Jezus.
Korak po korak.
Darius? To sem jaz.
Kje je Jenn? Kaj se ti je zgodilo?
Kaj za kurac se pa dogaja? Kje je moja hčerka?
Ne približujte se.
Kaj je narobe z vami ljudmi?
Jenn? Jenn.
Kaj so ti naredili?
Kaj ste naredili moji hčerki?
Kdorkoli že si, ta ženska ni tvoja hčerka. Ona je moja žena.
O čem pa to govoriš?
Kaj za kurac je to? -Ni potrebno sojenje.
Tega tujca razglašamo krivega za nelegalni vstop.
Kazen je tema, katera bo izvršena ob zori. -Kaj govoriš to? Hej!
S tem se ne boste izvlekli! Ljudje bodo prišli po mene. Vedo kje sem!
Ne! Nikoli ne bo nihče prišel. -Jennifer!
Si v redu? -V redu sem. Zakaj?
Tisti človek je tvoj oče.
Odločila sem se.
Jenn? -Tiho. Nimamo veliko časa.
Našel si pot do sem gor. Ali poznaš varno pot nazaj? Prav. Pojdimo.
Zadela si me z puščico! Drugače bi naju oba ubili. Pridi. Pojdimo.
Kaj je sedaj to? -Čas za odhod. -Zakaj sedaj?
Zato ker bodo jutri zjutraj, ubili mojega očeta. Moramo iti. Pridi.
Ne bom šel! -Kaj? -Te ljudje me vidijo.
Pripadam k njim. In oni pripadajo k meni.
Pojdi. Ne bom te zaustavil.
Res misliš da se boš lahko vrnila k svojemu staremu načinu življenja?
Ostani blizu mene.
Ta vrata niso nikoli tako zaklenjena. -Jenn.
Ruthi. Moram iti. Ali razumeš?
Vem da se včasih rada na skrivaj spustiš dol iz hriba. Poznaš kakšen drug izhod ven?
Tam skozi? Praviš da je tam skozi izhod ven?
Želiš iti z mano, Ruthi? Lahko greš, če želiš.
Pojdimo.
Jezus. Že čez dan sem komaj prišel tukaj skozi.
Si slišal to?
Jenn? Jenn!
Oče? Oče!
Jenn? Jenn?
Lahko zavoham tvoje telesne sokove!
Potem ko ti bo Venable vzel oči, ušesa, ter jezik,
te bom zadržal za sebe!
Jenn?
Jennifer.
V redu.
Kaj bomo naredili sedaj? -Edino kar je sedaj pomembno je naslednja izbira.
To sem se naučila na tem hribu. Tako sem preživela.
Pojdimo!
V katero smer?
Sem vam rekel da se bomo spet videli. -Spizdite stran!
Počakaj malo. Tukaj smo da pomagamo. -Neumnosti! -Tudi ti se jebi.
Gospod, tam sem vam prej poskušal rešiti življenje.
Mislil sem da če vas dobro pretepem, da vas bom prisilil da boste odšli.
In ti. Tista rumena barva v mojih očeh. Res so bila moja jetra. Imela si prav.
Poglejte, nimam otrok. Ampak moj nečak je izginil v teh gozdovih pred 6 leti.
Nikoli nisem našel trupla. Usrani Temelj. Najraje bi kar postrelil vse te prašiče.
Kje imaš svoje prijatelje? -Samo mi smo. -Potem vas pa spravimo iz tega hriba.
Pridite.
Kurac! -Ne, ne, ne! -Dobil vas bom. -Kje je? -Dajmo!
Mislim da smo jih zadeli.
Pojdite, pojdite, pojdite! -Jennifer!
Pojdite v terenca. Pojdite notri.
To je narejeno po posebnem receptu mojega pradedka, Willija.
V redu, kakor hočete.
Hočem da to postavite do jutri zvečer. Ja. Pozdravljena, ljubica. -Živjo, oče.
Prinesla sem ti spremenjene načrte za hišo v North Coldwellu. -Saj se hecaš.
Ni ti jih bilo potrebno nositi tako daleč sem. -Vedela sem da jih želiš takoj videti.
In tudi vem da ti ne bo všeč glavna kopalnica. -No, saj si me opozorila.
Kaj je? -Nič. Samo ponosen sem na tebe. -Hvala, oče.
Pridi sem. Rad te imam. -Tudi jaz te imam rada.
V redu. Prav. -Se vidimo doma.
In ne pozabi da je nocoj večer za pico in film, zato ne bodi pozen.
Fantje so vzeli nek film z incestnimi kanibali. -Ponovno?
Jezus.
To je pregrada za sobo. -Aha. -Ja, ne moreš videti iz strani. -V redu, izvolite.
Pozdravljena, ljubica. Spoznaj naše nove sosede, Johna in Ruthi.
Oni si ogledujejo hišo Caplanovih malo naprej po cesti. -Nič še ni zagotovo.
Izkazalo se je da John pozna Scotta. -Naše poti so se križale.
Rekel je da če bom kdaj v bližini naj se ustavim, ter spoznam družino!
Majhen svet, kajne? -Ja, zelo majhen.
Ali boš odložila ta živila?
Corine, ta kava je čudovita, hvala. -Lahko ostanete na večerji?
Prepričana sem da bi te Scott rad videl. Jedli bomo pico. -Ja!
Rade volje bomo ostali. Vožnja je bila zelo dolga.
Hvala. -Takoj bom nazaj.
In, vidim da ješ za dva. Čestitam. -Moram iti na stranišče.
Poberi se iz moje hiše! -Jenn! -Odloži orožje, ali pa ti bom pobil družino.
Motil sem se glede tebe, Jenn.
Močna si. -Morala sem biti, če sem hotela sploh kadarkoli pobegniti od tebe.
Sedaj je čas da prideš nazaj domov. -Kakšen pomen ima vse to? Prvo me boš moral ubiti.
Ja! Ampak ne dokler se ne rodi najin otrok.
Čestitam, babica.
Jenn...
Kaj pa počneš? Jenn?
Mama? Nas lahko ti in fantje pustite same. John je tukaj da se pogovori glede posla.
Seveda. Pridite. Pranje perila.
Dajmo. Hočete jesti pico? Potem se pa zmigajte!
Motil sem se glede tebe, Jenn. Močna si.
Morala sem biti, če sem hotela sploh kadarkoli pobegniti od tebe.
Dovolila si nam da te naredimo močno. To je dobro.
Nosiš mojega otroka, tako...
Da je sedaj čas da prideš nazaj domov.
Obljubi mi da jih ne boš poškodoval. Nikoli.
In da se nikoli ne boš vrnil nazaj sem. Obljubi mi, in odšla bom s teboj.
Imaš mojo besedo.
NAPAČEN ODCEP
NI ŠE KONEC!
Prevod in Priredba:BABA VANGA & CRAZY SRBIN (VŠEČKAJ FACEBOOK: Crazy Srbin Production)
VŠEČKAJTE NAŠO FACEBOOK STRAN: Crazy Srbin Production
preuzeto sa www.titlovi.com