Preveo: Bambula
Očekuje nas lepo vreme za vikend.
Biće sunčano od Brentvuda sve do Ričmonda na severu
i širom države Virdžinija, s maksimalnom temperaturom od 29 C.
Minimalna večeras, oko 18 C.
Trebalo bi da bude sjajan vikend za planinare da izađu i uživaju...
Lepa devojka. Mora da se ponosite što ste joj tata.
Ko je crnac?
Darijus Klemons. On je njen dečko.
Putovali su s grupom prijatelja.
Apalačka staza pokriva veliku površinu.
Od Mejna sve do Džordžije. -Pratio sam njihovu maršrutu,
i obećala je da će se javljati ili slati poruke svake nedelje.
A prošlo je 6 nedelja. Poslednju poruku mi je poslala odavde iz vašeg grada.
Prolaze mnogo klinaca ovde.
Dođu, rade svašta nešto, i nastavljaju dalje.
Moj sin je u Tampi i svira klavijature u nekom rokabili bendu.
Ne sećam se kad me poslednji pozvao.
Moja ćerka nije takva.
Možemo to da ozvaničimo ako želite.
Podnesite prijavu o nestaloj osobi. Budite detaljni koliko vam je volja.
Ali da se kladimo,
rekao bih da se sunča negde na moru.
Gosti se automatski odjavljuju. Retko ih vidim kad odu.
Većina ode u zoru, pokušavaju da uhvate avion ili izbegnu gužvu u saobraćaju.
I ništa nije ostalo u sobi? -Ne. I njihovog auta nije bilo.
Dobro. Ako se nečega setite, molim vas pozovite me, važi?
Ja sam Skot.
Razgovarali ste sa šefom policije? -Da.
Nisam stekao utisak da mu se žuri. -Ovo je miran grad.
Što je mirniji, on ima više prilike da peca.
Ćao, ovde Džen. Ostavite poruku pa ću vas pozvati. Hvala, ćao.
Pogledajte opet. Molim vas. -Ne, žao mi je, ne.
Znate li koliko turista prođe ovde? Sećam se pića, lica ne.
Nešto ste izgubili?
Ćerku. Zove se Dženifer.
Prošla je ovde sa 5 prijatelja. Svi su otprilike istih godina.
Da, video sam ih. Prokleti šminkeri.
Da niste kojim slučajem videli kuda su otišli? -Na sever, možda.
Gore do Apalačke staze.
Ali ako su se izgubili u šumi, možete da idete kući,
jer nikada nećete da ih nađete.
Da, pa... Ne verujem u to. Ne mogu.
Verujte u šta hoćete, gospodine. Ali znajte ovo...
Tamo,
priroda pojede sve što uhvati sve do kosti.
Nebitno je da li je u pitanju slatka devojka.
Imate li dece?
Šta biste vi uradili?
ŠEST NEDELJA RANIJE
DOBRO DOŠLI U VIRDŽINIJU
Šta misliš za ovu? -Da, fina je.
Adame, hajde. -Šta koji kurac?
To mi treba. -Hoću da ti pokažem sliku. -Daj mi telefon. -Ne!
Dušo, dobro si. Samo diši.
Otvori svoj um. Uživaj u ovome, u redu?
Vidi ovu. - Da li toliko tužno izgledam sve vreme? -Da.
Mora da te stvarno volim. -Voliš me. Čudno je koliko voliš...
Ti si čudan. Sad me poljubi.
Zbog tebe izgledam loše. -Žao mi je. -Nemoj da ti bude. Ženska moć.
Ženska moć. -Gde si naučila da radiš ovo?
Od tate. On me je naučio 2 stvari:
kako da stavim mamac na udicu i kako da zamenim gumu.
Mene je moj tata naučio kako da stavim tampon.
Samohrani roditelj. Oči su mu bile zatvorene sve vreme.
Nije lepo iskustvo.
Gotovo. -Kul.
Džen. Moj heroj.
Staromodno je. -Da,
pogotovo ako ti nedostaju dobri stari dani Konfederacije.
U redu. -Ovo je moje.
To je tvoje, dušo. -Probaću da uzmem tvoje. -Dodaj mi moj.
Tri sobe za 2 noći. -Da.
Pravila gostionice su vam okačena u sobama. Zabranjen alkohol na tremu.
Zabranjene sveće u sobi, kao i glasna muzika i bučna aktivnost.
Jeste li čuli to, momci? Lepo se ponašajte.
Hvala. I ne brinite. Držaću ih na kratkom povocu.
Da li ste već bili ovde?
Po prvi put. Malo planinarimo.
Jedan savet, držite se obeležene staze.
Zemlja ovde može biti nemilosrdna.
Hvala. Bićemo pažljivi.
Znate li da je mnogo boraca za ukidanje ropstva poteklo iz ovog grada?
Darijus voli to sranje. Jebena istorija, lepi.
Onda kad su se crnci stvarno borili za ono u šta su verovali.
Šta je ono bilo ranije?
Zašto nisi hteo da me uhvatiš za ruku? -Ništa posebno.
Postoji razlog.
Iz istog razloga je i Darijus napet. -Adame. -Druže.
Šta je? On je crnac s belom devojkom u vukojebini u Virdžiniji.
Niste odavde, je li? -Šta nas je odalo?
Da. Samo ćemo proći Apalačkom stazom.
Par dana planinarenja. Ništa ekstremno. -Ima nečeg opasnog tamo gore.
Ako imate pitanja ili vam treba vodič,
ja i moji ortaci tamo, poznajemo ovu zemlju kao svoj džep.
Hvala. Mislim da nam to nije potrebno. -Vaš je život u pitanju.
Ali, ako se predomislite, uvek ćemo biti u blizini.
Vozikanje u usranom pikapu, ispijanje brlje, jesam li u pravu? -Dosta.
Šta si rekao, kikirezu? -Oprostite mom vereniku.
On zaboravlja da razgovor s ljudima nije isto kao komentarisanje na Reditu.
Ne gledaj me, dečko.
Vi proklete šminkerske nakaze ste ono što ne valja s ovim svetom.
Kladim se da nijedno od vas nikad nije imalo stvarni posao.
Stoga vam je bolje da mirno sedite i lepo se ponašate.
Grešite. -Džen.
Moj dečko, Darijus, vodi neprofitnu organizaciju za obnovljivu energiju.
Mila je onkolog. Adam je programer.
A Gari i Luis imaju 2 bistroa u Njujorku.
Šta znam. Rekla bih da su to stvarni poslovi. -A ti, dušo?
Imam 2 mastera. Iz istorije umetnosti i plesa.
Što znači da radim kao kafe kuvarica.
Ali trenutno te gledam i vidim neko žutilo u tvojim očima.
Šta to znači, Mila? -To bi mogao biti problem s jetrom.
Žutica, hepatitis, Gilbertov sindrom.
Trebalo bi da odete kod doktora.
Dobro... Čuvajte se, klinci.
Možda ćemo se videti opet.
Ozbiljno, ne radi to više nikada.
Druže, zašto ti dozvoljavamo da piješ?
Jer sam obično veoma zabavan. -Ne, zapravo nikad nisi bio zabavan.
Ali nikada. -Gde je piće?
Znaš ovu pesmu. -Znaš ovo?
Ne, ali je dobra pesma.
Dobro, narode, 8 izjutra. Luise, Gari, vama se obraćam.
Ja nisam ranoranilac.
Ako ne odspavam 8 sati, biću zombi.
Budi zombi koji planinari. -Narode. -Šta je?
Ko je ono pored vozila? -Je li ono jedan od seronja iz bara?
Da, verovatno. -Adame.
Smiri se. -Skloni se od vozila, čoveče.
Skloni se odatle. Čibe. -On nije pas.
Jesi li gluv? Odjebi!
Isuse, Adame, pokušavaš li da iznerviraš svakoga u središnjem delu Amerike?
Moraš biti čvrst s ovim ljudima. -Dobro, gromado, vreme je za krevet.
Hajde. -Podržite me. -Adame.
Pusti to. -Kuda je nestao onaj tip?
Hajde. -Zdravo. Ovde Skot.
Ostavite poruku i ja ću vam se javiti. Hvala.
Ćao, tata. Izvini što zovem ovoliko kasno.
I dalje planinarimo po Apalačkoj stazi.
Kad se vratim, obećavam da ću ti reći šta planiram da radim.
Volim te. Pozdravi Korin.
Možda će mi i ona uzvratiti pozdrav za promenu.
Dobro. Razgovaraćemo uskoro.
Ćao. Da li je Adam u pravu?
Da li si napet?
Možemo otići kući odmah. -Dobar pokušaj, ali ne moraš da me štitiš.
Znaš li zašto radim u neprofitnom sektoru umesto na Volstritu?
Jer...
Želim da stvorim zajednicu gde se ljudi cene
na osnovu svojih veština i karaktera.
Ne na osnovu računa u banci ili boje kože.
Svi rade.
Svi dele.
Sve bih dao za to. -Znam.
Zato te volim.
Divne su. Jesi li ti sve ovo napravila? -Nešto.
Ćao. Ja sam Džen. Kako se ti zoveš?
Ne uzimaj Ruti to za zlo.
I ja sam bila stidljiva u njenim godinama. Ona je tvoja? -Na neki način.
Neophodno je selo da se odgaja dete, zar ne kažu tako? -Koliko?
Deset dolara.
Hvala.
Dobro jutro. Nikad nisam videla da nosiš ovo.
Dobro.
Žešća blamaža.
Šta ima, narode? Ja i Gari idemo da planinarimo.
Nisam znao da si snimala.
Svi su ovde. Da, ovo je za Jutjub.
APLAČKA STAZA JUG SEVER
Uhvati me.
Bože! Upomoć!
Divno je. Priroda. -Da li je neko još pijan od sinoć?
Kučko, ja sam. Poslednja tura je bila loša ideja.
Deluje da se staza završava. Idemo li ovim ili onim putem?
Imaš li mrežu na telefonu? -Ne.
Mogu ja to. -Bio sam užasan. -Vidite ono. -Ovo je fantastično!
Ovde gore je.
Dobro si?
Znate li kuda idemo? -Ja ne.
Znate li kuda idemo?
Usputna stanica na brzaka, narode. -Šta? -Trebalo bi da je u blizini
veoma dobro očuvana tvrđava iz Građanskog rata. -Kul. Nađimo je.
Žena iz gostionice rekla je da ne skrećemo sa staze.
To je samo razgledanje na brzaka.
Dušo, ako ništa ne nađemo, vratićemo se na stazu.
Znaš šta ne bismo našli da smo ostali na stazi?
Vodopad. A ona litica?
Ne zezaj. Bićemo dobro.
U redu. -U redu? Pristala je!
Uradimo to. -Šta to znači? Venčaće se?
Dobro si?
Kakav planinar.
Šta je to bilo? -Zmija. -Bože.
Jesi li dobro? -Da.
Dobro smo. -Sranje. Hvala. -Jebem ti.
Dobro si? Dar, još koliko će ovo da traje?
Još malo, u redu? Obećavam. Molim vas.
Jesi li dobro? -Ne.
Moramo da idemo. Moramo da nastavimo. -Hodamo satima.
To radimo. -Hodamo mnogo više od jednog sata.
O čemu ti to? -Kao da su prošla 4 sata.
Četiri sata? -Ne, hoću reći, otkako smo prošli ono čudo.
Znate šta? Zašto se vi ne vratite na stazu?
Srešćemo se tamo.
Šta je ono?
Bože! Adame! -Bože! -Bežite!
Narode, idite levo!
Adame?
Mila.
Ostavio si me.
Šta? -Ostavio si me. -Znam. Žao mi je.
Uspaničio sam se. Nisam znao šta radim.
Ostavio si me! -Znam. Izvini. -Ostavio si me!
Molim te, nemoj to opet da uradiš. -Izvini.
Dođi ovamo.
Jebem ti. Džen?
Džen! Jesi li dobro?
Jesi li dobro? -Da. -Bože, Darijuse! Tvoj prst!
Jebem ti!
Dobro smo. -Jebem ti. -Gde su Luis i Gari?
Sranje.
Luise. Luise, druže. Skloni se odatle. Hajde. Idemo ovamo. Hajde.
Ne, ne! -Idemo ovamo.
Ne pipaj me!
Dobro.
Ne, ne.
Sranje.
Moramo da pozovemo pomoć. -Ne mogu da nađem telefon.
Ne mogu da nađem telefon. Pomozi mi da ga nađem. -Jebem ti. Nema mreže.
Moramo otići na uzvišenje. Popeću se i probaću da pozovem.
Nećemo da se vraćamo tamo.
Naći ću zaobilazni put. -Kakav zaobilazni put?
Nećeš sam. -Džen, ja sam kriv za ovo.
Itekako jesi. Ti si kriv za ovo!
Luise! Niko nije kriv, u redu? Da li je Darijus gurnuo drvo?
Pogledaj me. Da li je Darijus gurnuo drvo? Ne.
Ovo je užasno. Ali niko nije kriv.
Luise, žao mi je, druže! Žao mi je!
Ići ću sam. Ići ću odmah. -Svi moramo da idemo.
Zašto? -Ne mogu da ga ostavim.
Ako padne kiša, a deluje da hoće...
Izloženi smo ovde, narode.
Ova padina nije bezbedna.
Mislim da je neko tamo gore. -Šta? -Neko je tamo gore.
Ne vidim nikoga. -Gde su?
Videla sam nekoga. Stvarno. Videla sam nekoga. -Ovo je katastrofa.
Videla sam nekoga. -U redu je.
Jebeš ti ovo!
Jesi li dobro?
Hvala.
Nema na čemu.
On neće biti dugo ovde.
Niko neće da prizna to.
Stoga ja ću. Izgubili smo se!
Samo priznaj to, Darijuse.
Nemaš pojma gde smo. -Bez brige.
Kratimo put kroz planinu,
i na kraju ćemo naići na Apalačku stazu na drugoj strani.
Ali mislim da bi trebalo da kampujemo tokom noći.
Neću da ostavim Garija tamo u šumi preko noći
životinjama i insektima! -To više nije Gari.
Luise, to je bilo njegovo telo. Njegov duh je nastavio dalje.
U to je on verovao, zar ne? On je u raju sada. Srećan je.
Dođi ovamo, druže.
U redu?
U redu.
Možeš li da povučeš ovo?
Jebem ti.
Hvala bogu pa je kiša prestala. -Gde je Mila?
Nisam osetio kad je ustala. -Verovatno je otišla negde da piški.
Mila?
Isuse.
Spavali smo na groblju. -Narode, dođite da vidite ovo.
Šta? -Vidite ovo.
To je izjava kojom se zavetuju osnivanju Amerike.
Hoćeš reći Konfederaciji. Nek dugo živi ropstvo.
Ne, zapravo, ovo datira od pre rata.
"24. novembar, 1859." Desetak porodica je navedeno ovde,
zavetujući svoje živote i život svoje dece.
Da li je neko od vas uzeo moj telefon? -Ne.
Možda ti je ispao juče kad se sve ono dešavalo.
Ne, vratio sam ga u ranac sinoć.
Ni moj nije ovde.
Da li se Mila vratila? -Ne. -Imaš li telefon? -Šta?
Sranje. Gde su naši telefoni?
Svi telefoni su nestali. Šta se dešava?
Mislila sam da sam videla nekoga ispred šatora sinoć. -Šta? -Šta?
Kad? -Usred noći. Samo na trenutak.
To je mogla biti senka od drveća. -Jebem ti!
Narode, pomozite mi da nađem Milu. -Adame... -Sigurno je dobro.
Mislila si da si videla nekoga nakon što je drvo palo,
a onda opet sinoć. A sad su nam telefoni nestali.
Verovatno nas gledaju trenutno!
Ne, ne, obećao sam joj da je neću ostaviti opet.
Obećao sam joj to. -Adame!
Mila!
Mila! -Mila! -Mila!
Mila!
Mila? -Mila! -Mila!
Mila!
Šta radiš ovde? -Mila!
Ko je to?
Videla sam je u gradu. Mislim da se zove Ruti.
U gradu?
Izvini. Dođi ovamo. Zašto ne dođeš ovamo na trenutak?
Adame. -Hoću nešto da te pitam.
Videla si ovu devojčicu, a sad se niotkuda stvorila, a Mile nema?
Misliš da je to slučajnost? Nema šanse. -Smiri se.
Upozorio sam te na brđansko belo smeće. -Adame! Stani!
Dođi ovamo!
Adame! -Stani.
Adame.
Ne, ne! Ne daj joj da pobegne! Dar, idi za njom! -Ne, stani!
Šta? Narode? Narode, šta je to?
Moje stopalo se uhvatilo u nešto. Šta je to?
Narode! Šta je ovo?
Darijuse! -Šta se dešava? Narode? -Darijuse, pomozi!
Šta?
Adame! Bože!
Ne, ne! -Adame?
Čuješ li me? Adame! -Vidiš li ga?
Ne. Osećam promaju.
Luise, uhvati me za noge. Spusti me unutra, važi?
Adame! Adame...
Adame. Jebem ti. Sranje!
Darijuse, ovo je ludo. Treba nam pomoć. Ako uspem da maknem tu zmiju odatle,
možda mogu doći do Adama. -I šta ćeš uraditi?
On je i dalje zavezan onim lancem. Šta ako je povređen?
Možda je ova rupa povezana sa starim rudnikom.
Možemo potražiti ulaz, i onda...
Koliko dugo želiš da tražiš? Sat? Dva? Ceo dan?
Onaj lanac vodi negde! -Znam! Neko ga je stavio tamo.
Čuješ li šta pričam?
Moramo otići s ove planine i pozvati pomoć. -Nemamo telefone ni GPS.
Kako ćemo pronaći put nazad?
Džen, šta to radiš?
Idemo.
Kakvo je ovo mesto?
Deluje kao skladišta za izgubljene i nađene stvari na planini.
Mislim da je Adam možda bio u pravu za ove ljude. Treba da idemo.
Narode. Hajde, hajde.
Jesu li to oni? Lovci iz grada? -Ne znam.
Ne mogu...
To je Adam.
Darijuse, ne.
Spustite ga dole smesta. Spustite ga dole!
Ne razumem.
Govorite engleski.
Bože, Adam. -Da li je mrtav? -Gde nam je prijateljica?
Da li ste je oteli? Da li ste? Da li ste je ubili? Odgovorite mi!
Gde je ona? Šta ste uradili? -Da li ste je oteli?
Ubiću vas! Odmaknite se! -Odmaknite se!
Gde je ona? Šta ste joj uradili? -Gde je ona?
Ne razumem vas. Govorite engleski!
Ubili ste je! Ubili ste je!
Adame! -Ubili ste je! -Adame.
Adame. Sranje.
Sranje. -Gde je drugi? -Sranje.
Nestao je. -Bože.
Morao sam... Oni...
Oni su ubili Milu. Ubili su je.
Adame. -Bože.
Šta se desilo s vama, narode? Šta se dešava ovde? Šta se deš...
Šta je to? Šta se dešava? -Jebem ti.
Šta je to, narode? Šta se desilo?
Živa si. -Da. Živa sam. Šta je ovo?
Gde si bila? -Otišla sam da piškim. Bila sam u šumi.
Videla sam dvojicu grdosija. Bili su ovako obučeni.
Pa sam se sakrila u grmlju. -Pošli smo da te tražimo.
Zar nisi čula da te dozivamo?
Da, ali nisam smela da se odazovem, inače bi me čuli.
Dok su oni otišli, vas nije bilo.
Dušo, šta ti se desilo? -Mislio sam da si mrtva.
Mila, mislili smo da su te oteli, ili ubili ili tako nešto.
Ubio si ovog čoveka bez razloga? -Bez razloga?
Uvukli su me u rupu,
vezali me kao ćurku za Božić.
Ko zna šta su hteli da mi urade?
Jedino zasigurno znamo da si ubio nekoga.
Hteli su da me ubiju, u redu? Pogledajte ga. On je životinja.
On je u pravu. Slušajte.
Jedan mrtav tip je na zemlji, drugi je pobegao. Ne znamo još koliko ih ima.
Moramo otići s ove planine. -A telo?
Da, šta s njim? Ostavili smo Garija.
Da. Kad se vratimo u grad, prepustićemo policiji
da reši ovo sranje. -Ne, jebeš ti to.
Nema šanse. Neću da se predam nekom sudiji seljoberu.
Ne, nikako. Nikad nismo bili ovde. Nikad nismo bili ovde.
Samo ćemo otići? -Da.
A onaj drugi? On nas je video.
Onaj drugi. Onaj drugi što je baš prijateljski izgledao
s maskom od lobanje i koji je govorio čudnim jezikom?
Da, sigurno redovno posećuje zasedanja gradskog veća.
Druže, slušaj. -Hteli su da me ubiju!
Dobro, kapiram. Nisu ubili Milu. Ali zamka i pilana.
I Adam zavezan za truplo. -Da, da.
Ko zna? Verovatno su oni ubili Garija.
Očito ovo nisu dobri ljudi.
Moramo da se gubimo odavde, narode. Idemo. Hajde.
Hajde.
I dalje idemo na istok. -Čim nađemo potok, možemo ga pratiti niz planinu.
Zašto ne siđemo pravo dole? -Hoćeš da skočiš u vodu s litice? Samo napred.
Dobro, ne moraš izigravati kučku zbog toga. Kapiram.
Ja sam kriva. Trebalo je da najavim da ću ići da piškim.
U redu je. Pusti to. -Jebem ti.
Trebalo je da uzmemo nešto od one opreme za penjanje što smo videli.
Ne, dobro je što nismo ništa dirali. Bez tragova?
Ako ništa loše nismo učinili, nemamo šta da skrivamo.
Isuse, dosta više s moralisanjem, Džen.
Nemaš pojma šta želiš da radiš sa svojim blaženim životom bele Amerikanke,
dok tačno znaš je ispravno za sve ostale?
Nisam to rekla. -Stvarno?
Stvarno ne znamo šta je ispravno a šta pogrešno ovde?
Ono što je ispravno za tebe nema veze ni sa kim drugim.
Ono što je ispravno, ispravno je, tačka. -Nije na tebi to da kažeš.
Tip je mrtav. Gotovo je. Nećemo o tome nikome da pričamo, u redu?
Svejedno. -A da svi začepimo i smirimo se?
Hajde da vidimo da li to možemo. Jebote.
Isuse Hriste.
Bože! Darijuse!
Jesi li dobro? -Još jedna zamka.
Još misliš da ovi ljudi nisu čudovišta?
Dobro je. Nije toliko loše. Imaš sreće što nije presečena arterija.
Otkud to? -Mora da sam nagazio na nešto da ga pokrenem.
Jebeš ti ovo mesto.
Hvala još jednom. -Nema na čemu. Još jednom.
Kao nov.
Idemo.
Luise?
Gde je on? -Luise?
Bože. -Luise? -Luise?
Luise?
Narode?
Bože, to su oni.
To su oni. -Druže, nikog nema tamo.
Narode, to su oni. -Nikog nema tamo, druže. Opusti se. -Narode?
Ne, to su oni! Moramo da idemo smesta! Moramo da idemo!
Adame! -Stani, ne, Mila.
Sranje.
Beži. Beži!
Trči, trči! -Adame! -Hajde, hajde.
Adame!
Mila! Sranje.
Adame, pomozi mi. -Mila. Sveca mu.
Mila.
Izvadi me odavde. -Bože. Dobro.
Upomoć. -Sranje.
Mila. -Požuri.
Sranje. Jebem ti.
Odmah se vraćam. -Nemoj. -Idem po pomoć. Odmah se vraćam.
Ne, ne smeš to opet uraditi! -Idem po pomoć.
Vratiću se, u redu? -Ne ostavljaj me! Pogledaj me!
Jebem ti. -Ne! Jebi se!
Obećao si da me nikad nećeš ostaviti.
Pomozi mi.
Idemo.
Šta je to bilo? -Darijuse!
Darijuse! Darijuse?
Dobro jutro. -Kasniš. Oni će s tobom kolima danas.
Znam. -Ja imam čas. -Ja imam sastanak u Sedl Riveru s krovopokrivačem
i tipom što isporučuje beton u Milbernu.
Nisi se čula s Džen, je li? -Zašto bi mene zvala?
Jer si joj mama. -Ne govori "mama."
Mrzi to. Uzmite stvari. Imate jedan minut. -Dženi, ovde tata.
Zovem opet da vidim kako si.
Nadam se da uživaš s prijateljima.
Hteo bih da pričamo o onoj ponudi.
Dobila bi kancelariju i kafemat
sa svim povlasticama. Izvini na izrazu.
U svakom slučaju...
Nemoj zaboraviti da me pozoveš, u redu? Prošlo je par nedelja, i...
Voleo bih da ti čujem glas. Molim te, pozovi me.
Hvala. Volim te. Ćao.
Čudno. Uključila se govorna pošta opet.
Hoćeš da znaš zašto ne zove? Dženifer je otišla da pronađe sebe,
što je izbor koji je napravila da izbegne izbor.
A da se fokusiraš na moje sinove, naše sinove? Bar jednom.
Da. -Molim te?
Upomoć!
Upomoć! Bilo ko, molim vas! Pomozite mi!
Prestani da vrištiš, inače ćeš da nadrljaš zbog toga. -Ti. Tebe znam.
Pomozi mi. Molim te pomozi mi. -Hoćeš hranu? Vodu?
Da. -Onda začepi. Jasno?
Molim te, pusti me. Molim te. Srele smo se u gradu, sećaš se?
Ti i mala devojčica? Ruti? -Nećeš da slušaš.
Ne, ne! Izvini! Izvini. Molim te.
Molim te, vrati se. Molim te!
Ovo nije moguće.
Ovo nije moguće!
Mila?
Hodaj.
Šta...
Hodaj.
Kleknite.
Dosta mi je više s ovim glupostima.
Klekni. -Jebi se.
Isuse. Ubiće te, čoveče.
Ostani dole.
Ne prilazi.
Bože. -Ovo je sud.
Sudi vam se.
Sudi? Zbog čega? -Ubistva.
To su gluposti! Nismo nikoga ubili!
Samo ćeš ti da govoriš.
Ako imaš pitanja, moja ćerka će odgovarati.
Ne možete da nam sudite. Ovo nije sud u skladu sa zakonom.
Zakon je zakon. Postoje samo istina i laži.
Ovo nije moguće. Ovo je ludilo!
Sledeći ko bude govorio kad mu nije red, ostaće bez jezika.
Hobs.
Video sam sve vas, u gradu i na planini.
Ovaj me je gađao flašom. -Isuse, Adame.
Govori odvratne stvari o nama.
Mrzi nas.
Morgane.
Morgane, reci nam šta si video.
Samjuel...
Šta to on govori?
"Moj brat, Samjuel, i ja išli smo u lov.
"Vrebali smo losove da popunimo zalihe za zimu."
"Proveravali smo naše zamke za divljač u pećini gde se uhvaćena divljač odvlači
da predatori ne dođu do nje."
Adame!
"A našli smo ovog stranca umesto divljači."
"Bio je povređen, u nesvesti. Spuštali smo ga s planine."
"Planirali smo da ga ostavimo tamo gde bi ga našli..."
"Kad su nas ovi ostali napali."
"On je ubio mog brata Samjuela." -Ne. Nismo znali.
Nosili su lobanje, a njihova tela su bila pokrivena lišćem i krvlju.
Šta nosimo kad idemo u lov?
Da sakrijemo svoj miris i lica od našeg plena. Vaši lovci rade to isto.
Da li je on uradio ono za šta ga je Morgan optužio?
Da li je ovaj čovek ubio Morganovog brata, Samjuela?
Slaži, i svakog od vas snaći će užas.
Upozoravam te. Govori istinu.
Ne.
On ga nije ubio.
Ruti.
Ruti, ko je ubio Samjuela?
Lagala si ovaj sud.
Ne, ne. Adam se uplašio za svoj život.
Ubio je ovog čoveka u samoodbrani. To nije ubistvo.
Mislili smo da ga kidnapuju.
Mislili da ga nose negde da ga ubiju.
Zašto? Zašto ste to pomislili? Kakav dokaz ste imali?
Da li ste upoznali neke od naših ljudi? Da li su vam oni naneli neko zlo?
Ovaj sud te proglašava krivim za ubistvo.
Kazna je smrt. -Šta? -Ne, ne. Ja nisam... To je bila greška.
Nisam znao šta rade. Nije to moja krivica!
Odmakni se. Hoćeš da se ovo dete pridruži tvom bratu?
Onda odjebi! -Adame, ne.
Začepi. -Adame.
Ako je povrediš, biće gore za sve nas.
Pogledaj oko sebe, Dar. Ovo sranje je već postalo gore. Evo šta ćete uraditi.
Odvezaćete moje prijatelje, a onda ćete nas pustiti da idemo.
Ne plašim te se! Samo želim da odem od vas zaostalih kretena
što dalje mogu. Skloni se.
Gledam te u oči.
Vidim samo strah.
Nema budućnosti za muškarce poput tebe.
Jebi se!
Pogrešio sam što sam te nazvao muškarcem.
Vi ostali ste krivi za lažno svedočenje. Kazna je tama.
Šta? Ne, ne. Molim vas. -Vodite ih. -Molim vas, ne.
Molim vas, ne! Ne!
Džen!
Ovoj porodici dugujemo osvetu. Kako je Samjuel ubijen?
Reci. Kako je Samjuel ubijen?
Udaren je u glavu.
Ovim.
Ne, ne. Nemojte to da radite.
Ne radite to, molim vas. Molim vas. To je pogrešno.
To je varvarski. Slušajte me.
Možemo vam pomoći. Uradićemo bilo šta.
Možemo vam nabaviti novac... -Varvarski?
Naše porodice su izgradile ovo mesto. Muškarci i žene svih rasa i vera
došli su ovde da izbegnu Armagedon
za koji su znali da stiže tokom Građanskog rata.
Imamo sve što nam treba.
Svi rade. Svi doprinose.
Hrana nam je sveža i obilna.
Nemamo karcinom, siromaštvo, rat.
Niko se ne mrzi jer neko ima a neko nema.
Mi smo jedno telo koje zajedno radi.
Reci mi, čiji svet je varvarskiji?
Ne!
Vodite ih.
Vaša kazna je tama. Ovde, nećete videti zlo,
nećete čuti zlo, nećete govoriti zlo.
Ne!
Ne. Ne, stanite. Molim vas, ne.
Džen! Ne!
Nemojte! -Darijuse! Darijuse, pomozi mi!
Žao mi je! -Ne! Pomozite mi! Ne! Molim vas!
Molim te, Bože! Molim vas nemojte. -Ne!
Odjebi.
Slušajte me. Pravite grešku.
Traćite vredne resurse...
Šta traćimo? -Nas.
Nas. Imate nas.
Iskoristite nas. Darijus radi u neprofitnom sektoru.
Radi s obnovljivom energijom. -Šta to radiš?
On dizajnira domove, kvartove, zajednice da budu samoodržive.
Mi smo već samoodrživi. -Ali treba vam održavanje, napredovanje.
Zlopatite se zbog oštećenja od oluja, klimatskih promena.
Sušnih proleća. Treba da rešite probleme. On se time bavi.
To je njegova veština. On time može doprineti.
Uradite li ovo, ostaćete bez svega toga. -Jak si.
Imaš ratnički duh.
Ne odustajem.
A ti? Šta ti imaš da ponudiš?
Sebe.
U mojoj porodici nema bolesti.
Nema karcinoma.
Mlada sam, zdrava.
Imaću jaku, zdravu decu.
Kome među vašim ljudima treba žena?
Ne.
Otvori usta.
Začepi.
Raširi noge.
-Edit.
Jesi li spreman da postaneš lojalan građanin?
Da.
Jesi li ti spremna da postaneš lojalna građanka? -Da.
Ako pobegnete, znajte da nema bezbednog izlaza s ove planine.
Ako vas naše zamke ne ubiju, životinje hoće.
Ako vas zemlja ne ubije, naši ljudi hoće.
Ako ne budete doprinosili, završićete ovde.
Jasno?
Da.
Da. Da.
Molim te ne mrzi me.
Vi nor.
Šta?
"Prijatelji?" Da li to znači "prijatelji?"
Pođi sa mnom.
Nisam imao ženu godinu dana.
Umrla je u jesen.
Ovde ljudi umiru nesrećnim slučajem ili zbog starosti.
Možemo li ikad otići?
Zašto bi želela?
Poznat mi je život dole.
Usamljena si.
Ljudi dolaze u planine u potrazi za nečim.
Za nečim da ih podseti da je život vredan življenja.
Ti si došla u potrazi za nečim.
A sad si to našla.
Nisi toliko jaka kao što se pretvaraš da jesi.
Ćao, ovde Džen. Ostavite poruku pa ću vas pozvati.
Hvala. Ćao. -Sanduče je puno
i ne može više primati poruke. Doviđenja.
Zdravo. Ne. Ne znam. Možda još par dana.
Čekam povratnu informaciju od lokalne policije pre nego što krenem dalje.
Znam. Ona je nestala.
Zdravo.
Žao mi je zbog vaše ćerke i njenih prijatelja. -Dupli viski. -Hvala.
Rekla sam joj da se drži staze.
Ljudi žive na toj planini.
Kakvi ljudi?
Temelj.
Temelj? -To je priča za koju ovdašnji ljudi znaju ali ne pričaju o tome,
osim kroz šapat. Poput priče o duhovima.
1859, desetak porodica se spakovalo i pobeglo u planinu.
Plašili su se kolapsa Amerike, i hteli su da zaštite svoj način života.
Govorili su da kad Amerika padne,
oni će biti temelj na kojem će se nova nacija izgraditi.
A potomci tih ljudi
još live tamo gore u planini?
Mi njima ne dosađujemo, a ni oni nama.
Ali ko god da ode tamo gore, ne vrati se...
Živ ili mrtav.
A otkud to znate? -To se već dešavalo.
Ako se to već dešavalo, zašto neko nije nešto preduzeo povodom toga?
Jer inscenira se da izgleda kao da su otišli.
Žao mi je.
Vi ne slušate, je li, gospodine?
Vaša ćerka je mrtva, i ne želite da nađete ono što je ostalo. -Nije mrtva.
Kučkin...
Stani, stani.
Ne, ne. Ne!
Uspravite ga. Kučkin sine.
Sranje.
Šta to radiš? - Na šta ti liči da radim?
Ne želiš da ideš tamo gore. -Ona mi je ćerka. Naći ću je.
Skot... -A ti me nikako ne možeš zaustaviti.
Isuse. Šta se desilo?
Ono što ti se desilo je ništa u poređenju s onim što će oni uraditi.
Stani.
Mogu da ti pomognem.
Ovo je on? -Da.
Ed, ovo je g. Šo. Ed je moj nećak. On je lovac.
Imao si udes ili nešto drugo? -Nešto drugo.
Imaš li novac?
Pet hiljada.
Dobro.
Videćemo se izjutra. -Ne.
Idemo odmah.
Imaš li opremu? Ne možeš ići tamo tako uštirkan.
Trebaju li ti naočare? Ranac, vreća za spavanje, štapovi.
Dobro. Kup. Dodaj mi moju putnu torbu.
Imam sve što ti treba tamo.
Skini tu žutu jaknu.
Izgledaš kao pokretna meta. Daj ključeve Ajlin.
Parkiraće tvoja kola ispred gostionice, delovaće da si bio tamo cele noći.
Da te pitam nešto. Zašto si pristao na ovo?
Zbog novca. Imam sina koga želim da pošaljem na kurs zavarivanja,
a ne volim kretene iz Temelja.
Strela je to učinila. Devetnaest kopči.
Hitac upozorenja po lobanji da ne prilazim njihovoj planini.
Ne bih imao ništa protiv da uzvratim uslugu.
Ne prilazi.
Zamka s kolcima. Podla kopilad.
Izađite iz potoka.
Ljudi iz Temelja vole da postavljaju ovakve zamke
da drže strance podalje od planine.
Ima druga zamka naviše gde sam zaradio trofej.
Šta dolazi iza druge zamke?
Stranci više ne mogu da odu. Gazi tamo gde ja gazim.
Isuse. Još koliko?
Uz ovaj greben ima strma staza.
Neću da lažem. Teško je za hodanje.
Ali tako kratimo put i stižemo pravo pred vrata tim kučkinim sinovima.
Kuper! Kuper, jesi li povređen?
Jesi li dobro? -Mislim da sam izvrnuo članak.
Hriste. Hajde, pomozi mi da ga izvučem. -Daj mi ruku.
Daj mi drugu ruku.
Hajde. Hajde.
Šta?
Kuper?
Isuse.
Korak po korak.
Darijuse? To sam ja.
Gde je Džen?
Šta ti se desilo?
Šta se dešava?
Gde mi je ćerka?
Ne prilazite.
Šta nije u redu s vama ljudima?
Džen?
Džen.
Šta su ti uradili?
Šta ste uradili mojoj ćerki?
Ko god da si, ova žena nije tvoja ćerka.
Ona je moja žena. -O čemu ti to?
Šta je to? -Nije potrebno suđenje.
Proglašavamo ovog stranca krivim za nelegalni ulazak.
Kazna je tama, koja će biti izvršena u zoru. -Šta to govoriš?
Neće vam ovo proći. Ljudi će doći po mene.
Znaju gde sam! -Ne. Niko neće doći.
Dženifer!
Jesi li dobro? -Dobro sam.
Zašto? -Onaj čovek je tvoj otac.
Donela sam odluku.
Džen.
Nemamo mnogo vremena. Našao si put dovde. Znaš li bezbedno da se vratiš?
Dobro. Idemo.
Pogodio me je strelom. -Ubili bi nas oboje.
Idemo.
Šta je ovo? -Vreme je da idemo.
Zašto sada? -Jer sutra ujutru, ubiće mi tatu.
Moramo da idemo. Hajde.
Neću da idem.
Šta? -Ovi ljudi vide kakav sam.
Pripadam njima.
Oni pripadaju meni.
Idi.
Neću te sprečavati.
Stvarno misliš da se možeš vratiti svom nekadašnjem životu?
Ostani blizu.
Ova kapija nikad nije ovako zaključana.
Džen.
Ruti. Moram da idem.
Razumeš li?
Znam da voliš da se krišom spustiš niz planinu ponekad.
Znaš li drugi izlaz?
Tuda? Kažeš da je izlaz tuda?
Hoćeš li da pođeš sa mnom, Ruti?
Možeš ako želiš.
Idemo.
Bože.
Jedva sam ovde prošao danju.
Jesi li čuo to?
Džen!
Tata.
Džen?
Mogu da namirišem tvoje sokove.
Nakon što ti Venejbl uzme oči, uši, i jezik,
zadržaću te za sebe.
Džen.
Džen?
Džen.
Dženifer.
Dobro.
Šta ćemo sada?
Jedino što je bitno sada je sledeći izbor.
To sam naučila na ovoj planini.
Tako sam preživela.
Idemo.
Kuda?
Rekao sam vam da ćemo se opet videti. -Odjebite!
Samo malo. Ovde smo da pomognemo. -Gluposti. -I ti se jebi.
Gospodine, pokušavao sam da vam spasem život onamo.
Mislio sam da će vas dobro prebijanje naterati da odete. A ti.
Ono žutilo u mojim očima... Jetra me je izdavala.
Bila si u pravu.
Nemam decu.
Ali moj nećak je nestao u ovoj šumi pre 6 godina.
Nikad nisam našao telo. Jebeni Temelj.
Voleo bih da pobijem svu tu kopilad.
Gde su ti prijatelji? -Samo smo mi.
Onda hajde da vas spustimo s ove planine.
Hajde.
Jebem ti! -Ne! -Srediću vas. -Gde je?
Mislim da smo ih sredili.
Hajde, hajde.
Dženifer!
Ulazite u kamionet. Ulazite.
Ovo je po specijalnom receptu brata mog dede, Vilija.
Dobro, kako hoćete.
Hoću da se postavi ta osnova do sutra uveče. Da. Ćao, dušo. -Ćao, tata.
Donela sam ti revidirane planove
za kuću u Nort Koldvelu. -Šališ se.
Nisi morala da ih donosiš čak ovde.
Znala sam da želiš da ih vidiš odmah.
Takođe znam da ti se neće svideti glavno kupatilo. -Upozorila si me.
Šta je? -Ništa. Ponosan sam na tebe.
Hvala, tata.
Hajde.
Volim te. -I ja tebe.
Laku noć. -Videćemo se kod kuće.
I ne zaboravi, veče je za picu i film, stoga ne kasni.
Momci su uzeli nešto s incestoidnim kanibalima? -Opet?
Isuse.
U pitanju je paravan. Da.
Ne može da se vidi sa strane. -U redu, evo.
Ćao, dušo. Upoznaj naše nove komšije, Džona i Ruti.
Gledaju kuću Kaplanovih dole niz ulicu. -Ništa još nije zasigurno.
Ispostavilo se da Džon poznaje Skota. -Ukrstili su nam se putevi.
Rekao je da ako nekad budem u blizini da svratim i upoznam porodicu.
Mali je svet, zar ne?
Da. Veoma.
Hoćeš li da spustiš namirnice?
Korin, ova kafa je divna, hvala.
Možete li ostati na večeri? Sigurno bi Skot voleo da te vidi.
Ješćemo picu. -Da.
Voleli bismo da ostanemo. Duga je vožnja bila.
Hvala. -Vraćam se odmah.
Vidim da jedeš za dvoje.
Čestitam. -Moram u toalet.
Gubi se iz moje kuće. -Džen.
Odloži oružje, ili ću ti ubiti porodicu.
Pogrešio sam u vezi s tobom, Džen.
Jaka si. -Morala sam da budem kako bih pobegla od tebe.
Sad je vreme da dođeš kući. -Koja je svrha toga? Moraćeš da me ubiješ.
Da.
Ali neću dok nam se dete ne rodi.
Čestitam, bako.
Džen...
Šta to radiš? Džen?
Mama?
Možete li nas ti i momci ostaviti same? Džon je ovde da pričamo o poslu.
Naravno. Hajde. Pranje veša.
Hajde. Hoćete picu? Hajde.
Pogrešio sam u vezi s tobom, Džen. Jaka si.
Morala sam da budem kako bih pobegla od tebe.
Dozvolila si nam da te učinimo jakom.
To je dobro. Nosiš moje dete, stoga...
Vreme je da dođeš kući.
Obećaj mi da ih nećeš povrediti.
Nikada.
Nikad se nećeš vratiti ovde.
Obećaj i poći ću s tobom.
Imaš moju reč.
POGREŠNO SKRETANJE
Preveo: Bambula