EN VECKA FÖRE HALLOWEEN
Böj fingrarna.
Båge.
- Peter? - Jag hörde nåt.
- Va? - Peter? Vad är klockan?
Vad hörde du?
Kom då.
Den här?
Jag hör ingenting. Hör du nåt?
Det här är ett gammalt hus.
Det är inte konstigt om man hör ljud på natten. Nu sover vi.
Du har härligt livlig och vacker fantasi.
Och alla de där skrämmande sakerna...
...finns bara i ditt huvud.
SKOLBUSS
Det blir mer av den varan på rasten.
Okej, sätt er på era platser.
Elever. Det här är fröken Devine. Hon är er lärarvikarie
tills fröken Bitler återvänder. - Lycka till.
God morgon. Som er rektor precis sa så är jag fröken Devine.
Jag ser fram emot att lära känna er allihop.
Peter... Snart är det rast.
Okej...
Oj! Hej.
Peter. Du ska vara ute på rast nu.
Jag gillar inte rasten.
Vill du inte leka med dina vänner?
Okej. Du kan stanna här. Du kan hjälpa mig med pyntet.
Jag älskar Halloween.
Vet du vad du ska klä ut dig till?
Du har gott om tid att lista ut det.
Titta, det är ingen fara. Det är okej. Så här...
Ja och så tar du det här och för in det under. Det är ingen fara.
Ja.
Så där. Precis så.
Lyft upp den. Vi ska ta den till fönstret.
HOLDENFIELDS GRUNDSKOLA
Vad ska jag klä ut mig till på Halloween?
Jag vill klä ut mig. Jag vill säga: Bus eller godis. Alla andra får göra det.
Men vi är inte deras föräldrar.
Pete, du vet det gamla huset i slutet på gatan med igenbommade fönster?
Förr eller senare får han veta det.
- Carol. - Vadå?
Jo... För ett par år sen, innan du föddes...
...försvann flickan som bodde där vid Halloween.
- Vad hände? - Det är ingen som vet.
Hon var ute på godisjakt och försvann.
Det var väldigt traumatiskt för alla i kvarteret och personligen...
...gillar jag inte att tänka på det.
- Kommer jag att försvinna? - Självklart inte, älskling. Nej.
Vi skulle aldrig tillåta det. Aldrig. Okej?
- Peter... - Pappa!
- Nej, Peter. Berätta inte för honom. - Pappa!
Peter?
Pete?
Vad är det frågan om?
- Jag hörde nåt igen. - Peter.
Jag gjorde verkligen det.
Okej. Var kom det ifrån?
Okej.
Vet du vad? Det är säkert råttor.
- Jag har nåt som tar hand om dem. - Råttor?
RÅTTGIFT
- Det luktar som kanel. - Var försiktig.
Allt är inte så sött som det verkar.
- Äter de det? - Det är poängen.
- Vad händer sen? - Jo...
Vi kan inte ha råttor, Pete.
De bits. De sprider sjukdomar. Dessutom håller de dig vaken halva natten.
- Jag antar det. - Så här är det...
Ibland måste man ta svåra beslut
för att skydda sin familj.
Förstår du?
Ja.
Kastar skuggan mot marken.
Och min själ ur skuggan som svävande ligger på marken
reser sig...
HJÄLP MIG
...aldrig mer.
- Vad kan jag hjälpa dig med? - Är du Peters mamma?
- Ja. - Ledsen att jag dyker upp så här.
- Jag är Peters lärare. Vikarien. - Han nämnde att de fått en vikarie.
Jag har aldrig träffat nån som gjort hembesök.
Ja, jag ville bara komma förbi och titta till honom.
Jag har också varit lärare. Det var innan jag blev mamma.
- Mår han bra? - Peter? Ja.
Jag ville visa dig en sak.
- Vad är det? - Barnen tecknade inför Halloween.
- Har Peter ritat den här? - Ja.
De andra barnen ritade monster och häxor men Peter...
Jag förstår.
Det här är lite pinsamt. Du förstår... Peter har en livlig fantasi.
Han väcker oss mitt i natten med alla möjliga påhitt.
Det är vad teckningen handlar om. Men jag uppskattar din omtanke.
HJÄLP MIG
- Vad är det här? - En teckning.
På vad?
Det är ditt rum, Peter. Varför ber du om hjälp?
- Det gör jag inte. - Varför ber du främlingar om hjälp, Peter?
Det gör jag inte.
- Hon gör det. - Vad sa du?
Det är bara en läskig teckning, mamma.
Din fantasi, Peter... Den kommer att ställa till det för dig nån dag.
Vakna, Peter.
Peter... Var inte rädd.
Jag vill bara prata.
Var tyst, är du snäll.
Du är en inbillning. Du finns inte.
Kanske, kanske inte.
Men jag tycker att du ser ut att behöva en vän.
Jag vet att jag skulle behöva det.
Men om du inte vill ha en, så försvinner jag.
Vänta, gå inte. Förlåt. Stanna, är du snäll.
- Är du säker? - Ja, vi kan prata.
Den här är jättefin, Peter. Vad heter han?
Hector.
Självfallet. Han ser ut som en Hector.
Den här är min favorit.
Sluta! Snälla...
Peter? Är du där?
Mår du bra?
Varför gråter du?
Har nån gjort dig illa?
Brian. Han fäller mig varje dag.
Jag var rädd för nåt liknande.
Men jag tror på dig, Peter.
Jag slår vad att du är tillräckligt stark att stå på dig. Om du bara försökte.
Avslöjad.
Jag är ledsen, Peter.
Det var väldigt snällt av Brian. Eller hur, Peter?
Visa att du inte fruktar honom längre.
Få honom att frukta dig.
Du måste ge igen.
Peter! Varför är du...?
Hjälp!
Jag förstår inte hur det kunde hända. Peter har aldrig gjort nåt liknande.
Han är inte våldsam alls. Jag är säker på att det var en olycka.
Relegerad?
Har du nåt att säga till ditt försvar, Peter?
- Peter? - Han skulle inte falla nedför trapporna.
Herregud. Vi är inte en familj som löser våra problem med våld. Aldrig.
Jag förstår inte var det här beteendet kommer ifrån.
Peter ritade en bild. För skolan.
- Va? - Jag vet att jag borde sagt nåt tidigare.
Vänta lite. Vad var det för teckning? Vad var det för teckning, Carol?
Ett barn.
Ett barn som bad om hjälp.
- Va? - Du skulle dra förhastade slutsatser.
- Berättar du det först nu? - Det är inte möjligt. Även om jag...
Sluta. - Peter... Varför ritade du en sån bild?
- Peter! - För jag hörde henne!
Nej, det gjorde du inte! Nej!
Du har utegångsförbud.
- Okej, Peter. Gå till ditt rum. - Nej, nej, nej! Han har utegångsförbud!
Han ska ner till källaren.
Nu.
Ställ dig upp.
- Jag sa: Ställ dig upp. - Nej.
Res dig!
Gå.
Sätt dig.
Vi gör det här för att vi älskar dig. För att vi älskar dig.
Hallå?
Är du där?
Prata med mig, är du snäll.
Vilken jävla korkad apparat.
- Helvete också. Varför funkar den inte? - Var du hemma hos en elev?
Det var jag. Jag ville försäkra mig om att Peter var okej.
Hade han blåmärken?
- Nej, inga som jag kunde se. - Kissar han på sig?
Pratar han om sex eller annat som en pojke i hans ålder inte ska veta nåt om?
- Nej. - Då kan vi tyvärr inte göra nåt.
Det finns många som Peter.
Ömtåliga små barn som man vill skydda från livets grymhet men man kan inte
bli personligt involverad.
De kommer att sluka dig.
Har du träffat hans föräldrar? Hans mamma, det är nåt...
...som inte riktigt stämmer.
Det var ett barn som försvann från deras bostadsområde för flera år sen.
Vilken förälder skulle inte bli överbeskyddande efter det?
saknat barn
saknat barn holdenfield
Fasa! Ett barn i Holdenfield försvinner under Halloween!
- Hej. - Hejsan.
Jag har Peters senaste matteprov. Ni vill nog ha det. Han missade bara två.
- Tack för att du kom förbi. - Hejsan.
Älskling, det här är fröken Devine.
- Peters tidigare lärare. - Trevligt att träffas.
Hon skulle bara lämna hans senaste matteprov.
Vad härligt. Vi kan sätta upp det på kylskåpet.
Kom in, är du snäll. Vi har precis bryggt kaffe.
Den här vägen.
Sätt dig.
Tack.
Varsågod.
- Du blöder. - Jag håller på att renovera lite.
Det var en lös spik. Inget att bekymra sig om.
När jag ändå är här så vill jag säga hur ledsen jag är
över det som hände.
Det var jättegulligt av dig.
Men helt ärligt så behöver du inte be om ursäkt.
Peter är en livlig grabb.
- Vet ni vilken Peters nästa skola blir? - Det är klart att vi vet.
- Här. Hemma. - Jaha.
Carol är den bästa läraren Peter kan ha.
Tycker du inte det är en bra idé?
Jag tror bara att...
...med tanke på hans beteende så kanske han behöver en mer passande miljö.
- Nej, vi tänker inte ge bort vår son. - Nej, nej.
Nej, det ska vi inte. Han behöver sin familj.
Så han kommer att ha sin familj.
Var är han?
- Han har utegångsförbud. - På sitt rum.
- Får jag träffa honom? - Nej, det får du inte.
- Jag tror inte att det är lämpligt. - Jag vill bara säga hej då.
Varför är du så intresserad av vår son?
Du är inte hans lärare längre så det är märkligt att du fortsätter att komma hit.
Jag ville försäkra mig om att han mådde bra.
Ursäkta? "Att han mådde bra?" Tror du att Peter är i fara?
- Tror du att jag skulle skada mitt barn? - Det är ingen fara, älskling.
Jag älskar Peter. Vi älskar Peter. Vi älskar Peter.
Med hela vår kropp. Du vet ingenting om...
- Såja, det räcker. - Nej. - Hur vågar du komma hit...
- Älskling. Sluta, Carol. - ...och säga vad som är bäst för vår son.
Hon gör inte det. Lyssna på mig.
Vilken mor ger upp på sin son? Den här kvinnans fräckhet!
Den här främlingen.
- Du vet ingenting. - Låt inte en främling göra dig upprörd.
- Nej, innan jag fick Peter sa läkaren... - Hjälp!
...mirakel. Jag sviker honom aldrig eller lämnar bort honom. Peter är ett mirakel.
- En anstalt? För vad? - Hjälp!
Det är nog bäst att du går.
Jag ber om ursäkt. Det här var ett misstag.
Vad är det?
- Vadå? - Oväsendet. Bankandet.
Det är tvättmaskinen.
Kan du vara så snäll?
Du glömde nycklarna.
- Tack. - Varsågod.
Du kan komma fram nu.
Här.
En pumpa för vår pumpa.
Nå, Peter?
Har du hunnit fundera lite?
På vad?
På att jag måste bli vuxen.
- Sluta vara utåtagerande. Sluta ljuga. - Och inga fler mardrömmar.
Inga fler.
Vi är väldigt stolta över dig, Peter.
Saker blir annorlunda från och med nu.
Du återvänder inte till skolan igen. Jag blir din lärare nu.
Det stämmer. Din mamma ska lära dig de tre grunderna, Pete.
Vet du vilka de är?
Läsning, skrivning och räkning.
Åh...
Okej, förlåt.
- Du är en bra pojke, Peter. - Och vi älskar dig.
Och vi förlåter dig.
Jag älskar er också.
- Godnatt, Peter. - Vi ses imorgon bitti, grabben.
Godnatt.
Snälla, prata med mig.
Peter. Jag var orolig för dig.
- Mina föräldrar låste in mig i källaren. - Jag visste det.
Du måste vara försiktig med dem. De är inte vad de ser ut att vara.
- Jag vill se dig. - Nej.
Jag har varit här för länge. Du skulle inte gilla mitt utseende.
- Du kommer att skrika så vi åker dit. - Nej, jag lovar att jag inte gör det.
Okej. Det finns ett hål bakom tapeten.
Ser du det?
Vem är du?
Jag är din syster.
Jag har väntat, Peter. Jag var tvungen att vänta tills du var tillräckligt stor.
Tillräckligt stor för vadå?
För att flytta klockan som döljer dörren.
Tillräckligt stor för att hjälpa mig att fly, att lämna mörkret.
Att lämna väggen.
Snälla sluta. Du skrämmer mig.
Du måste vara rädd.
Mamma och pappa är onda, Peter.
Nu vet du det.
Snart är det din tur.
Hallå?
Mamma?
Hallå?
Mamma?
Peter.
Titta vad du gjort med din mamma, Peter.
Peter. Du skrek och slog omkring.
Såja. Det var bara en mardröm.
Vad handlade den om?
Jag minns inte.
Nåja... Det kan inte skada dig nu.
Hur kan du prata med mig om du är inlåst i rummet?
Jag flydde.
Jag rev och klöste mig fram till dig.
Mamma och pappa hatar mig, Peter.
När de väl tröttnar på mig är det över.
De kommer att döda mig.
- Och då hamnar du i väggen. - Nej.
De skulle inte göra så. De skulle aldrig döda nån.
Nej, Peter. De har redan gjort det.
Du måste se vad som ligger begravt i trädgården.
Jag ska berätta var.
Peter!
Peter. Vad gör du?
Jag tänkte... Jag vet att jag inte får gå på godisjakt...
...men vi kanske kan karva en pumpa.
Det var Halloween.
Innan de låste in mig i väggen.
En tjej på godisjakt ringde på.
Jag bad henne om hjälp och hon såg mig.
De dödade henne, Peter.
Jag vill inte sluta som den tjejen.
Jag ska få ut dig därifrån.
Jag ska få ut dig därifrån och sen ska vi rymma iväg.
Jag kommer att vara din familj.
En äkta familj.
Hur då?
Namn: Peter S. Hall Klass: 5 Fröken Devine
Jag tror jag vet nån som kan hjälpa oss.
- Hallå? - Fröken Devine?
Peter?
Jag behöver din hjälp.
- Vad sa du? - Jag behöver din hjälp.
- Hallå? - Hej, är det Peters mamma?
- Det är det. Är det fröken Devine? - Jag tror att Peter försökte ringa mig.
Det gjorde han. Peter berättade hur mycket han saknade fröken
så jag sa: "Slå henne en signal, Peter. Berätta det för henne."
Men tyvärr verkar hans blyghet vunnit kampen.
Han är som en rodnande brud här. Det är så gulligt.
Nåja, vi får hoppas att det går bättre nästa gång, antar jag.
Ledsen att vi störde. Ha en trevlig Halloween.
- Det var illa, Peter. - Förlåt.
Du gjorde en väldigt dålig sak.
Ringde du en främling? Hon vet inte vad som är bäst för dig. Hon älskar dig inte
som din pappa och jag gör.
Jag är så besviken på dig.
- Vad är det? - Det är inget.
Nej.
Nej, nej...
Nej, nej.
Nej.
Vad sa hon till dig?
Vad sa hon?
Det spelar ingen roll. Skitsamma.
Vad som än händer härnäst kommer att vara ditt fel.
Vänta bara tills din pappa kommer hem.
Peter...
Jag hörde dem.
De vet.
De kommer att döda oss.
Du måste göra nåt, Peter.
Peter...
Ett rent hus är enda lösningen. Vi kan inte fortsätta med tillfälliga lösningar.
Jag vet att du är vaken, grabben.
Sov ut ikväll.
När jag kommer hem imorgon ska du hjälpa mig med trädgården.
Vi måste ta hand om ett problem.
Det är svartröta. Den håller på att ta kål på hela trädgården.
Och såna här pester...
...sprider sig snabbt.
Vi måste få bort det nu...
...annars blir de friska pumporna smittade.
Och så får det inte bli.
Vi ska gräva ner pumporna och hoppas att nästa skörd blir bättre.
Bättre lycka nästa gång.
Förstår du?
Så ta tag i den där spaden och gräv.
Är det här huset, kusin?
Ja.
Grymt.
Förlåt.
Kan en familj inte få äta i lugn och ro?
- Sluta leka med maten, Peter. - Bus eller godis?
Försvinn!
- Är ljuset på verandan släckt? - Ja.
Har du gjort nåt annorlunda med soppan ikväll?
- Har jag gjort nåt annorlunda? - Ja.
- Nej. - Den är utsökt, jättegod. - Eller hur?
Den smakar lite annorlunda.
Den luktar som...
- Lukta på den. - Den luktar kanel.
Peter?
Peter? Har du gjort nåt?
Peter? Titta på mig, pojk.
Säg sanningen.
Vad har du gjort?
Vad har du gjort? Berätta det för mig.
- Berätta vad du gjort. - Ni skadade min syster.
- Vad sa du? - Herregud.
- Ring larmcentralen. - Vad pågår...
Ring larmcentralen!
Peter!
Stanna!
Peter.
Släpp inte ut henne.
Släpp inte...
...ut henne.
Är det du, Peter?
Gjorde du det? Är de döda?
Jag vet inte.
- Jag tror det. - Har du nycklarna?
Ja.
Klockan.
Var försiktig.
Den är så tung.
Peter? Gick det bra?
Det gick bra.
Ser du den?
Tror du att du kan öppna den?
Duktig pojke, Peter.
Hur kändes det att se dem dö?
- Bus eller godis? - Precis som flickan i trädgården.
Hallå, Peter. Är du ensam hemma? Vi kom förbi för att säga hej.
Djävlas de med oss?
Låt oss få det överstökat.
Hallå, Peter!
Är du här?
Vi vet att du är hemma!
Peter? Var fan är du?
Vad i helvete?
Nej!
Brian, den har mitt ben! Den har benet. Hjälp mig, Brian!
Hjälp mig, Brian! Nej! Herregud!
Brian?
Vad?
Brian?
Brian!
Vad sa du?
Rör på dig!
När du föddes...
...var de så lyckliga.
När jag föddes skrek de.
Så pappa grävde en grop till mig.
Sen tillverkade han en bur.
Medan du gnällde i den här värma sängen...
...så led jag bland spindelnät och råttor.
Jag lärde mig att klättra.
Hur man bet.
Jag lärde mig hur jag skulle få dig att göra det jag vill.
Bus eller godis?
Släpp mig, snälla!
Hjälp!
Du kommer att vara i säkerhet härinne.
Hallå?
Peter?
Åh, herre min skapare! Vad i helvete?
Fly!
Peter?
- Fröken Devine! - Peter.
Fly, fröken Devine!
Nej, fröken Devine!
Fly, fröken Devine!
Peter! Gud. Herregud.
- Du måste fly. - Jag lämnar dig inte här.
Du måste ta dig härifrån!
Vad fan är det för nåt?
Det är min syster.
- Hon kommer! - Backa.
Kom nu, Peter. Kom igen.
Kom igen, Peter.
- Vart ska du? - Nycklarna.
Kom. Gå.
- Hjälp! Hjälp! - Nej!
Varför är du så här?
Alla barn kan inte vara lika perfekta som du, Peter.
Jag föddes så här. Och ingen älskar ett monster.
- Peter? - Fröken Devine!
Jag vet inte vad du är men om du skadar honom...
...så ska jag fan döda dig.
Nej!
Fröken Devine!
Peter?
Snälla...
- Du är min bror. - Kom.
Har du inte insett det, Peter? Vi har det i blodet.
Du dödade mamma och pappa. Du är precis som jag.
Nej!
Jag är inte som du.
Tror du verkligen att jag är fångad här?
Varje kväll när du ligger i sängen...
...kommer du att undra om du låste dörren.
Eller om du såg en skugga röra sig.
Varje knarr, varje knak.
Varje knackning i väggen kommer du att tänka på mig.
Vi är familj, Peter.
Jag kommer alltid att vara med dig.
Alltid.
Översättning: Angel Hammer www.junefirst.tv