TJEDAN DANA PRIJE NOĆI VJEŠTICA
Savij prste.
Savij.
Peter? -Čuo sam nešto.
Što? -Peter?
Koliko je sati? -Što si čuo?
Dođi.
Ovaj?
Ništa ne čujem. A ti?
Ovo je stara kuća. Noću će sigurno biti udaraca.
Legni u krevet.
Imaš odličnu, veliku, lijepu maštu.
A sve te strašne stvari, samo su u tvojoj glavi.
PAUČINA
Na odmoru ćeš dobiti još.
Smirite se.
Učenici, ovo je gđica. Devine.
Ona je vaša zamjenska učiteljica dok se gđica. Bitler ne vrati.
Sretno.
Dobro jutro. Kao što je vaš ravnatelj rekao, moje ime je gđica. Devine.
Radujem se što ću upoznati svakoga od vas.
Peter, sad će odmor.
Dobro.
Bok.
Peter, trebao bi biti na odmoru. -Ne volim odmor.
Ne želiš se igrati s prijateljima?
Dobro. Ostani ovdje.
Možeš mi pomoći dekorirati.
Volim Noć vještica. Znaš li u što ćeš se maskirati?
Imaš mnogo vremena za razmisliti.
Sve je u redu. Sve je u redu. Pogledaj.
Uzmi ovo i stavi ispod. Sve je u redu.
Tako.
Eto ga. Tako.
Uzmi to. Odnijet ćemo to do prozora.
U što ću se maskirati za Noć vještica?
Želim se maskirati. Želim u maškare.
Sva djeca iz škole idu. -Nismo njihovi roditelji.
Pete, sjećaš li se stare kuće na kraju ulice
s podaskanim prozorima?
Jednom će saznati.
Carol. -Što?
Prije nekoliko godina prije nego što si rođen,
djevojčica koja je živjela ondje, nestala je na Noć vještica.
Što se dogodilo? -Nitko ne zna.
Otišla je u maškare i nestala.
To je bio vrlo traumatičan događaj za sve iz susjedstva.
A ja se toga ne volim prisjećati.
Hoću li ja nestati? -Peter. Naravno da ne. Nećeš.
Ne bismo dopustili da se takvo što dogodi. Nikada.
Dobro?
Peter. -Tata! -Ne, Peter. Nemoj mu reći.
Tata!
Peter.
Pete?
Što se događa? -Ponovno sam to čuo.
Peter. -Stvarno sam čuo.
U redu. Odakle?
Dobro.
Znaš što? Kladim se da su to štakori, ali imam nešto što će riješiti to.
Štakori?
Miriše na cimet. -Oprezno. Nije sve slatko kako se čini.
Pojedu li to? -U tome i jest stvar. -Što se onda dogodi?
Pa...
Pete, ne smijemo imati štakore. Grizu. Prenose bolesti.
Ne moram ni spominjati da te noćima satima drže budnim.
Valjda. -Gledaj.
Ponekad moraš donijeti teške odluke
da bi zaštitio obitelj. Razumiješ?
Baca svoju sjenu na pod.
I moja duša iz te sjene
koja lebdi na podu,
uzdići se
više nikada neće.
POMOGNI MI
Mogu li vam pomoći? -Jeste li vi Peterova mama?
Da. -Oprostite što sam došla ovako nenajavljena.
Peterova sam učiteljica. Zamjena.
Naravno. Spomenuo je da ima zamjenu. Nijednu koja će doći doma.
Da, samo sam htjela navratiti i osobno popričati s njim.
I ja sam bila učiteljica. To je bilo prije nego što sam postala majka.
Je li on dobro? -Peter? Jest.
Htjela sam vam pokazati nešto. -Što je to?
Djeca su crtala za Noć vještica.
Peter je nacrtao ovo? -Da.
Druga djeca su nacrtala čudovišta i vještice, ali Peter... -Shvaćam.
Ovo je nezgodno.
Vidite, Peter ima pretjeranu maštu.
Još uvijek budi oca i mene noću
sa svim svojim malim poletima mašte,
što je sve na ovoj slici. Ali zahvalna sam na vašoj brizi.
Što je ovo? -Crtež. -Kakav crtež?
Kakav crtež?
Ovo je tvoja soba, Peter. Zašto tražiš pomoć? -Ne tražim.
Zašto strance tražiš pomoć, Peter? -Ne tražim.
Ona traži. -Što si rekao?
To je samo strašan crtež, mama. -Ta tvoja mašta, Peter.
Jednog dana ćeš upasti u nevolju zbog toga.
Probudi se, Peter.
Peter, nemoj se bojati.
Samo želim razgovarati.
Budi tiho, molim te.
Ne postojiš. Nisi stvarna.
Možda jesam, možda nisam,
ali čini mi se da bi mogao imati prijatelja.
Znam da bih ja mogla,
ali ako ne trebaš prijatelja otići ću.
Čekaj. Nemoj ići. Oprosti.
Molim te, ostani. -Jesi li siguran?
Jesam. Možemo razgovarati.
Peter, to je odlično. Kako se zove?
Hector. -Naravno.
Izgleda kao Hector.
Ova mi je najdraža.
Prestani! Molim te!
Peter, jesi li ondje?
Jesi li dobro?
Zašto plačeš?
Netko te je povrijedio?
Brian. Svaki dan me gura.
Bojala sam se da je tako nešto,
ali vjerujem u tebe, Peter.
Kladim se da si dovoljno snažan da se zauzmeš za sebe.
Kada bi samo pokušao.
Uhvaćen.
Oprosti, Peter.
To je bilo vrlo lijepo od Briana. Zar ne, Peter?
Pokaži mu da se više ne bojiš.
Neka se on boji tebe.
Moraš i ti njega gurnuti.
Peter, zašto si...
Upomoć!
Ne znam kako se to moglo dogoditi! Peter nikada nije učinio takvo što!
Nema ni trunku nasilja u sebi!
Bila je to nesreća. Sigurna sam u to.
Izbačen si?
Imaš li što reći u svoju obranu, Peter?
Peter? -Nisam htio da padne niz stepenice.
Zaboga, nismo obitelj koja probleme rješava nasiljem. Nikada.
Ne znam odakle takvo ponašanje!
Peter je nacrtao crtež za školu. -Što? -Žao mi je.
Znam da sam ti trebala reći ranije. -Čekaj. Kakav crtež?
Kakav crtež, Carol? -Dijete.
Dijete koje traži pomoć. -Što?
Znala sam da ćeš donositi zaključke. -Sada mi to kažeš? -Nije moguće.
Čak i da ti kažem... -Prestani.
Peter, zašto bi nacrtao takav crtež?
Peter! -Zato što sam je stvarno čuo! -Ne, nisi! Nisi!
U kazni si. -Dobro. Peter, idi u svoju sobu.
Ne! Carol, u kazni je!
Ide u podrum.
Odmah.
Ustani.
Rekao sam da ustaneš.
Diži se.
Hodaj.
Mama?
Sjedni.
Radimo ovo zato što te volimo. Zato što te volimo.
Ima li koga?
Jesi li ondje?
Razgovaraj sa mnom, molim te.
Kakva glupa stvar.
K vragu! Zašto ne radiš? -Bila si doma kod učenika?
Jesam. Htjela sam se uvjeriti da je Peter dobro.
Dolazi li s modricama? -Ne, koliko vidim. -Mokri li?
Govori li o seksu ili nečemu što dječaci tih godina ne bi trebali znati? -Ne.
Onda, nažalost, ne možemo ništa učiniti.
Postoje mnogi kao Peter.
Osjetljiva djeca koju želiš zaštititi od životnih nedaća,
ali ne možeš se osobno umiješati.
Živu će te pojesti.
Upoznao si njegove roditelje? Njegova majka nekako je čudna.
Davno u tom susjedstvu nestalo je dijete.
Zbog tako nečega svaki roditelj bi postao pretjerano zaštitnički.
NESTALO DIJETE HOLDENFIELD
UŽAS! DIJETE HOLDENFIELDA NESTAJE UOČI NOĆI VJEŠTICA
Zdravo. -Bok.
Donijela sam Peterov zadnji ispit iz matematike.
Mislila sam da bi trebao biti kod vas. Propustio je samo dva.
Hvala vam što ste navratili.
Zdravo.
Dušo, ovo je gđica. Devine.
Peterova bivša učiteljica. -Drago mi je.
Donijela je njegov ispit. -Lijepo. Možemo ga staviti na hladnjak.
Molim vas, uđite. Upravo smo skuhali kavu.
Ovuda.
Sjednite. -Hvala.
Izvolite.
Krvarite. -Samo preuređujem.
Klimavi čavao. Ne brinite se.
Kad sam već ovdje, želim reći da mi je žao za to što se dogodilo.
To je vrlo slatko od vas,
ali iskreno, isprika nije potrebna.
Peter je živahan dječak.
Znate li koju će školu Peter pohađati? -Naravno.
Ovdje. Doma.
Carol je najbolja učiteljica koju Peter može imati.
Mislite da to nije dobra ideja?
Samo mislim da
prema njegovom ponašanju, možda bi mu godilo okružje
koje više odgovara njegovim potrebama?
Nećemo dati svog sina. Hvala. -Ne, ne.
Nećemo. Treba obitelj.
Dobit će obitelj.
Gdje je on?
U kazni je. -U sobi je.
Mogu li ga vidjeti? -Ne možete.
Mislim da to nije prikladno. -Htjela bih se pozdraviti.
Zašto vas zanima naš sin?
Više niste njegova učiteljica.
Vrlo mi je čudno da dolazite u njegov dom.
Htjela sam se uvjeriti da je dobro.
Oprostite? Da je dobro? Mislite da je Peter u opasnosti?
Mislite da bih ozlijedila dijete? -Sve je u redu. -Volim Petera.
Volimo Petera.
S cijelim svojim bićem.
Ne znate ništa... -Dosta. -Ne.
Kako se usuđujete doći u naš dom... -Dušo. Carol, prestani.
I govoriti što je najbolje za našeg sina?
Nije mislila... Slušaj me.
Koja majka daje svoje dijete? -Dosta. -Drskost ove žene! Strankinje!
Ne znate ništa. -Nemoj da te mišljenje strankinje uznemiri.
Dosta. -Ne. Prije Peterovog rođenja liječnik je rekao da je čudo. -Upomoć!
Nikada ga ne bih ostavila. Nikada ga ne bih dala. Peter je čudo.
Ustanova. Zbog čega? -Upomoć!
Ispričavam se. Mislim da je bolje da odete.
Žao mi je. Pogriješila sam.
Što je to? -Što?
Zvuk. Udaranje.
Perilica rublja.
Molim vas.
Zaboravili ste ključeve, gđice. Devine.
Hvala. -Nema na čemu.
Sada možeš izaći.
Izvoli. Bundeva.
Za našu bundevu.
Onda, Peter?
Jesi li razmišljao?
O čemu?
O tome da moram odrasti.
Prestati glumiti. Prestati lagati.
I nema noćnih mora. -Nema.
Vrlo se ponosimo tobom, Peter. -Od sada će sve biti drugačije.
Nećeš ići u školu. Bit ću tvoja učiteljica. -Tako je.
Tvoja mama naučit će te tri stvari, Pete.
Znaš li što je to?
Čitanje, pisanje i aritmetika.
Dobro. Oprosti.
Dobar si dječak, Peter. -I volimo te.
I opraštamo ti.
I ja vas volim.
Laku noć, Peter. -Vidimo se ujutro, sine.
Laku noć.
Molim te, razgovaraj sa mnom.
Peter, brinula sam se za tebe.
Mama i tata zaključali su me u podrum. -Znala sam.
Moraš biti oprezan s njima. Nisu onakvi kakvima se čine.
Želim te vidjeti. -Ne.
Predugo sam ovdje. Ne bi ti se svidjelo kako izgledam.
Vrištat ćeš i uhvatit će nas. -Neću. Obećavam.
Dobro. Postoji rupa u tapeti.
Vidiš li je?
Tko si ti?
Tvoja sestra.
Čekala sam, Peter.
Morala sam čekati da budeš dovoljno veliki. -Veliki za što?
Dovoljno veliki da pomakneš sat koji skriva vrata.
Dovoljno veliki da me oslobodiš da bih napustila tamu.
Da izađem iz zida.
Molim te, prestani. Plašiš me.
Trebaš se bojati. Mama i tata su zli, Peter.
Sada znaš. Tvoje vrijeme dolazi.
Ima li koga?
Mama?
Ima li koga?
Mama?
Peter.
Pogledaj što si učinio majci, Peter.
Peter. Vrištao si i bacao se.
Sve je u redu. To je bila samo noćna mora.
O čemu se radilo?
Ne sjećam se.
Sada te ne može ozlijediti.
Ako te sakrivaju u svojoj sobi, kako onda razgovaraš sa mnom?
Pobjegla sam.
Grebala sam i noktima se probijala do tebe.
Mama i tata me mrze, Peter.
Kada me se zasite, gotova sam.
Ubit će me i stavit će tebe u zid. -Neće.
Ne bi to učinili. Nikoga ne bi ubili.
Ne, Peter. Već jesu.
Moraš vidjeti što je zakopano u vrtu.
Reći ću ti gdje.
Peter!
Peter, što to radiš?
Razmišljao sam. Znam da ne mogu ići u maškare,
ali možda možemo izrezati bundevu.
Bila je Noć vještica kada su me zaključali u zid.
Maškara je došla na vrata.
Zatražila sam je pomoć i vidjela me je.
Ubili su je, Peter.
Ne želim završiti kao ta djevojčica.
Izvući ću te.
Izvući ću te, a onda ćemo pobjeći.
Bit ćemo obitelj. Prava obitelj.
Kako?
Mislim da znam nekoga tko može pomoći.
Halo? -Gđice. Devine.
Peter?
Trebam vašu pomoć.
Što si rekao? -Trebam vašu pomoć.
Halo? -Bok. Je li to Peterova mama?
Jest. Je li to gđica. Devine?
Mislim da me je Pete pokušao nazvati. -Doista jest.
Peter je govorio da mu nedostajete i rekla sam: Peter, nazovi je.
Sam joj reci. Ali nažalost, njegova stidljivost spriječila ga je.
Stoji poput male, rumene nevjeste. To je tako slatko.
Više sreće drugi put.
Oprostite što sam vam smetala. Uživajte u Noći vještica.
To je bilo jako loše, Peter. -Žao mi je.
Učinio si nešto vrlo loše.
Zvao si strankinju?
Ne zna što je najbolje za tebe.
Ne voli te na način kao tvoj otac i ja.
Jako si me razočarao.
Što je to? -Ništa!
Ne.
Ne. Ne, ne.
Ne, ne, ne.
Ne.
Što ti je rekla?
Nije važno. Kako god.
Što god da se dogodi, ti ćeš biti kriv.
Čekaj da se tvoj otac vrati doma.
Peter.
Čula sam ih.
Znaju.
Ubit će nas.
Peter, moraš učiniti nešto.
Peter.
Ne možemo stalno pronalaziti privremena rješenja.
Znam da si budan, sine.
Dobro ćeš se naspavati.
Kada se sutra vratim doma, pomoći ćeš mi oko vrta.
Ondje postoji problem koji moramo riješiti.
To je crna trulež. Uništava cijeli vrt,
a takva pošast
brzo se širi.
Moramo se riješiti toga
ili će se zdrave bundeve zaraziti.
A to ne možemo dopustiti.
Zakopat ćemo bundeve
i nadat ćemo se da će sljedeći urod biti bolji.
Više sreće drugi put.
Razumiješ?
Želim da uzmeš lopatu i počneš kopati.
Rođače, to je ta kuća.
Da.
Opako.
Oprosti.
Može li obitelj jesti u miru?
Prestani se igrati s hranom, Peter. -Maškare! -Odlazite!
Svjetlo na trijemu je isključeno? -Da.
Jesi li večeras nekako drugačije pripremila juhu?
Jesam li večeras nekako drugačije pripremila juhu? -Da.
Nisam. -Mislim, ukusna je. Odlična je. Zar ne?
Samo ima drugačiji okus.
Miriše kao...
Pomiriši. -Da, miriše na cimet.
Peter.
Peter, jesi li učinio nešto?
Peter. Sine, pogledaj me.
Reci mi istinu.
Što si učinio?
Što si učinio? Reci mi.
Reci mi što si učinio. -Ozlijedio si moju sestru.
Što si rekao? -Bože, Bože.
Nazovi 911. -Što se događa? -Nazovi 911!
Peter!
Stani!
Peter, nemoj je puštati van.
Nemoj je puštati van.
Peter, jesi li to ti?
Jesi li to učinio? Jesu li mrtvi? -Ne znam.
Mislim da jesu.
Imaš li ključeve? -Da.
Sat. Oprezno.
Jako je težak.
Peter, jesi li dobro?
Dobro sam.
Vidiš li ih?
Misliš da ih možeš otvoriti?
Bravo, Peter.
Kako je bilo gledati ih kako umiru?
Maškare! -Poput djevojčice iz vrta.
Peter, sam si? Došli smo te pozdraviti.
Zajebavaju se s nama?
Završimo s tim.
Peter!
Jesi li tu?
Znamo da si ovdje!
Peter, gdje si, jebote?
Koji kurac?
Ne!
Briane, moja noga! Uhvatila me je. Briane, upomoć!
Briane, pomogni mi! Ne!
Ne!
Briane?
Što?
Briane?
Briane!
Što si rekao?
Idi!
Ne!
Kada si rođen, bili su tako sretni.
Kada sam ja rođena,
vrištali su.
Tata mi je iskopao rupu.
Onda mi je napravio kavez.
Dok si ti plakao u toplom krevetu,
patila sam među paučinom i štakorima
i učila sam penjati se,
ugristi.
Učila sam kako te navesti da učiniš što želim.
Maškare.
Pusti me, molim te!
Upomoć!
Unutra ćeš biti na sigurnom.
Ima li koga?
Peter?
Peter.
Bože. Koji vrag?
Bježite!
Peter?
Gđice. Devine! -Peter. -Gđice. Devine, bježite!
Gđice. Devine, bježite!
Peter! Bože.
Morate bježati. -Neću te ostaviti. -Morate otići odavde!
Koji vrag je ta stvar? -Moja sestra.
Dolazi! -Odmakni se.
Peter, dođi. Dođi, Peter. Dođi.
Hajde, Peter.
Kuda ideš? -Ključevi.
Hajde. Idi, idi.
Ne!
Zašto tako izgledaš?
Ne može svako dijete biti savršeno kao ti, Peter.
Ovakva sam se rodila, a nitko ne voli čudovište.
Peter! -Gđice. Devine!
Ne znam što si, ali ako ga ozlijediš,
ubit ću te, jebote.
Ne!
Gđice. Devine!
Peter.
Molim te. Brat si mi. -Peter, idemo.
Zar ne vidiš, Peter? To nam je u krvi.
Ubio si mamu i tatu. Isti si kao ja. -Ne!
Nisam kao ti.
Zar stvarno misliš da će me ovo zadržati ovdje?
Svake večeri kada legneš u krevet
pitat ćeš se jesi li zaključao vrata
ili jesi li vidio kretanje sjene.
Sa svakim škripanjem,
sa svakim stenjanjem,
sa svakim udarcem po zidu
sjetit ćeš se mene.
Obitelj smo, Peter.
Uvijek ću biti s tobom.
Uvijek.
PREVEO: MihovilBiro