СЕРІАЛ NETFLIX
БАГАТО МОЖНА СКАЗАТИ
Вам подобається працювати вдома?
Подобається.
Визнаю, я не була рада,
коли домовласник сказав, що продає будівлю, у якій був мій офіс.
Тримай. Страшно подумати, що тепер буде на його місці,
але я тішуся приватності, яку тут можна забезпечити клієнтам.
І добиратися зручно.
Сідай.
Розкажи, що ти знаєш про своїх рідних батьків.
Небагато.
Тіна й Іно - мої справжні батьки.
Вони сказали в агентстві, що хочуть дитину,
яка б на вигляд була від білої матері й чорного батька.
Мама часто розказувала про вечір, коли їм подзвонили.
Коли нянечки вручили мене їй, вона розрюмсалася
й не відпускала мене
двадцять один рік.
Схоже, вона була чудова жінка.
Рідна мати лишила мені Біблію із запискою, у якій йшлося,
що вона із Сереніті, міста миру,
і вона сподівається, саме його дадуть мені нові батьки.
-Як давно ти їх шукаєш? -Мені завжди було цікаво.
Але кілька років тому я зробив домашній тест ДНК.
І що тобі вдалося дізнатися?
Нічого. Жодних збігів.
Я не засмутився,
але коли померла мама,
ми з татом постійно сварилися.
Треба було кудись тікати, і я подумав про Сереніті.
Не казав йому, поки ми з Еріком не приїхали минулого місяця.
Але тато сказав, що розуміє…
і мама б зрозуміла.
-Рада, що ти гарно з'їздив. -Я дізнався дещо нове.
-Я родився в Галфпорті, Міссісіпі. -Чудово.
-Не в Огайо. -Ясно.
Припускаю, у тебе виправлене свідоцтво про народження?
Так, із часом я припинив ставити питання.
Я боявся, що зроблю їм боляче.
Це делікатне питання, звісно.
Якщо заповниш,
я надішлю це в облік населення Міссісіпі,
а потім ми… Секундочку. Зачекай.
Добридень! Дякую!
-У вас день народження? -Ні.
Яка краса!
Це браслет із цукерок?
Не бачив їх із…
Я проведу тебе.
Добре.
Гаразд. Ходімо!
Онучку, яка радість, що ти повернувся додому.
Дякую, бабусю.
-Тут було похмуріше без твоєї усмішки. -Я мушу спати тут, унизу?
Станеш на милиці й зможеш піднятися.
Може, в якомусь іншому місці? Там, де є двері?
На жаль, ні.
А в тебе, бабусю? У гостьовій кімнаті?
Усім нам не дуже зручно, але ми докладатимемо зусиль.
-І ми поговоримо, чому так сталося. -Що ти хочеш почути?
По-перше, ти навіть не сказав, чому взяв машину брата.
Ти усвідомлюєш усю небезпеку?
Ти міг завдати шкоди Неллі. Чи хтось із вас міг загинути.
Мамо, я вже піду. Забереш мене після іспиту з французької?
А Сісі не може?
Ні, вона не хоче… У неї свої іспити на носі.
У такому разі я заберу.
-Хочеш я тебе зараз відвезу? -Піду пішки.
Дякую, бабусю. Я хочу пройтися.
Слухай, не перенапружуйся,
і скажи пані Мак-Колл, якщо рука болітиме за письмом.
-Вона дасть тобі час. -Ага.
Уже йду.
Мамо?
Я тут, любий.
Дякую, бабусю.
Дуже дякую.
Золотце?
Що сталося з вами трьома?
СТАРША ШКОЛА СЕРЕНІТІ
Думай про це як про будь-яку іншу гру.
Не піддавайся тиску. Не слухай нікого.
Але стався серйозно.
Ти задаватимеш настрій усій команді з гірки.
Це величезна відповідальність.
Звісно.
Ми б тобі це не доручили, якби думали, що ти не впораєшся. Гаразд?
Уперед «бульдоги»!
Вони чудові. Велике дякую!
Заткни пельку, Таю!
-Джексоне, не бий мене! -Як це може бути смішно?
-Червона магнолія повернулася! -Привіт.
Усі дуже зрадіють твоєму поверненню.
-Пошта й повідомлення для тебе. -За хвилину.
Там нотатка про громадське слухання.
-Добре, я подивлюся. Там хтось є? -Так.
Гаразд.
Ось і вона.
Пробач мені.
Це ти пробач!
Мене так поглинув власний біль,
що не помітила чужий.
Я люблю тебе,
люблю твоїх хлопців,
й усе так закрутилося,
а я бездумно піддалася емоціям.
-Це була жахлива ніч. -Так.
Але вона минула!
Не хочу перебивати.
Дзвонить пані Лестер.
Попросив, щоб лишила повідомлення, але її повідомлення я не переказуватиму.
Цю жінку може сполошити легкий вітерець. Що цього разу?
-Штрафний талон. -Талон на що?
Не знаю, але вона наполягає.
Хай почекає. Заспокоїться трохи.
Перепрошую, що перервав вашу… квіткову виставку?
Ти знаєш, що нас називають «солодкими магноліями»?
Можливо, хтось згадував.
Це «магнолії пробачення».
Як я міг не здогадатися?
Коли ми були в другому класі,
то сильно посварилися, це була найбільша наша сварка.
Із якоїсь причини
Медді й Дана Сью не могли зрозуміти те, що я знала завжди.
Ведмедик із сердечком найкращий з усіх.
І оскільки Дана Сью не виносить мовчанку, вона вирішила все виправити.
Коли татко бісив маму, він купував їй прикраси, щоб перепросити.
Тож я подумала, що так і треба вчинити!
Тому я дістала свій кошик із Великодня
й витягнула три цукеркових браслета.
Так, вона подарувала їх нам, і ми забули про сварку.
Коли закінчується браслет…
…сварці кінець…
…і життя триває.
Це священний обряд. Дякую вам за це.
Повернуся до пані Лестер!
-Щасти. -Щасти, дякуємо!
Гаразд, я теж піду.
Чекай хвилинку. Перш ніж підеш,
є ще дещо, про що нам треба поговорити.
-Хелен. -У чому річ?
Скажи мені, у чому річ.
-Я вагітна. -Ти що?
Оглухла!
Коли… Ти вирішила завагітніти минулого тижня!
Так швидко… Я вражена!
Бог завжди знайде спосіб!
Природний спосіб.
Боженько! Від кого?
Вам відомо, хто був у місті,
але я не знала, поки Гауї не сказав мені в лікарні.
-Той, про кого йдеться, знає? -Точно ні.
Коли ти йому скажеш?
Поки це залишиться між нами трьома.
У нас буде дитина!
Боже мій!
Не хочеться говорити про справи
в такий зворушливий і святковий момент.
Але?
Учора дзвонив Майка. Його братові гірше, ніж ми думали.
О ні. Ускладнення?
-Не із здоров'ям, фінансові. -О.
Здирники вже рознюхують.
Часу менше ніж місяць.
-Дана Сью, це зовсім небагато. -Знаю!
Маю розлучитися швидше за бійку на ножах у телефонній будці, аби дали позику.
Я маю багато талантів,
але навіть я не можу змінити закони Південної Кароліни.
Треба 90 днів, щоб отримати позику,
і, якщо врахувати все, приблизно стільки ж на розлучення.
Що мені робити?
Піти в «Tractor Supply» пошукати грошове дерево?
Є ідея, але тобі не сподобається.
Що?
Вдруге заставити будинок.
Хелен.
Я стільки живу в цьому домі. Я майже все виплатила!
І ти кажеш мені
взяти товстий іпотечний кредит за два роки до вступу Енні в коледж.
Овва, куди вже гірше?
Справді?
Треба поговорити про чемпіонат.
Так, ти мусиш поїхати з нами.
Дивитися з лавки?
Не хочу, аби всі щось удавали
з жалості до мене.
Ніхто так не робить.
Цей чемпіонат - завершення неймовірного сезону,
і це почасти твій внесок і твоя заслуга.
-Тренере, я вам вдячний, просто… -А ти капітан.
-Джексон починає. -Усі дивитимуться на тебе як на лідера.
Ходять чутки, що Джексон не впорається.
Я зроблю все для команди. Я просто не хочу зважати,
але якщо ви вважаєте, що мене послухають…
Послухають.
Круто. Тоді я поговорю з мамою.
Ще там буде весело.
Думав, ми наполягатимемо на лідерстві.
Стратегія.
-Привіт. -Привіт.
Усе добре? Чимось помогти?
Ні, усе добре. Тобто як вже є.
Треба їхати додому. Мама наглядає за Кайлом і Кейті. Па.
Але дякую.
То як твій іспит із французької?
На відмінно.
-Вітаю. -Дякую.
Схоже, у тебе була серйозна розмова із тренерами.
Так, вони сказали, що я мушу поїхати на чемпіонат.
Правда? Ну, я не…
Я б хотіла, що б ти… Нам треба про це поговорити, бо я…
Ні, не треба.
Вони хотіли мене підбадьорити.
Очевидно, що доцільніше лишитися в Сереніті.
Із командою все буде добре. Джексон їх поведе.
Так, це звучить…
дуже розсудливо.
О боже.
Мамо.
Вона їх зберегла?
ДИТЯЧІ СКАРБИ
Хороший пас!
Дякую, що запросили мене.
Ми раді, що ти з нами.
Ми тут, щоб помогти Келові побороти страх перед чемпіонатом.
Так, їхати на чемпіонат без улюбленого гравця – це ж дурниці.
Наче ця гра, де…
Чекайте, у мене нема улюбленців.
Я у відчаї. То я не твій улюблений гравець?
Тиждень тому він прислав мемчик із Доллі Партон, яка кладе м'яч у кільце…
просто щоб переконати нас з Гауї дозволити йому пограти. З підписами…
Це есе?
які супроводжують сходження господині Доллівуду до кільця.
Там сказано, що я вражу вас вишколом і витримкою.
То хто з нас іще не видихнувся?
Троттере, я завжди
тебе взую.
Саме тому мені потрібен хтось у захисті,
бо будь-якої миті ці двоє можуть почати співати.
Тоді я підійду. Я можу співати й класти в кільце одночасно!
-Так бракує Еріка. -Він скоро повернеться.
-Щойно вирішать із рестораном. -Тобто?
Вони вирішують, як викупити долю її партнера.
-Дана Сью в біді? -Ні, вона…
Так, дарма я почав.
Що сказано на корті, залишиться на корті. Могила.
Так. Але не в тому сенсі,
що Троттер от-от впаде з ніг від знесилення.
Як кажемо ми з Доллі, я вас взую, просто тому що можу.
-Це Неллі? -Ні.
Вона приходила в спа на днях, щоб дізнатися, як ти.
Це інша подруга.
Добре. Рада, що ти спілкуєшся з друзями.
-Хтось із церкви? -Ні.
Бачив листівки, які зробили для тебе в недільній школі Кейті.
Ще по пошті прийшли сьогодні.
Усі хвилюються за тебе.
І я теж.
Обіцяю, я не сердитимуся.
Тобі нічого не буде.
Ти достатньо покараний.
Я просто хочу знати, що сталося.
Чому ти взяв машину Тая?
Ти хотів утекти з пиятики?
Хтось тобі щось зробив чи сказав?
Ми завжди могли поговорити
про будь-що.
Чому не зараз, коли це так важливо?
Про що ти думаєш?
Ні про що!
-Що з тобою, в біса, таке? -Нічого.
Що б це не було, дай мамі спокій.
Вона багато пережила за ці дні.
Ми обидва винні, але зараз ти робиш тільки гірше!
Вона боїться, що з тобою справді якась біда.
Я знаю, про що ти думаєш.
Та перш ніж щось скажеш, я хочу…
Ми маємо лишитися в шлюбі.
Я слухаю, дружино.
Лише на папері. Це суто ділова пропозиція.
Починаємо бізнес разом.
Мені треба вдруге заставити будинок.
На наше ім'я,
дім,
що ми збудували разом?
Дім, у якому щоночі спить наша донька й спатиме далі,
бо ти погодишся на це, щоб я не втратила ресторан.
Гадаю,
ти зрадієш, коли дізнаєшся, наскільки я можу допомогти твоїй справі.
Ти допоможеш справі,
підписавши заяву й дозволивши мені займатися моїм бізнесом.
Я це можу.
Чудово.
Ще можу добитися кращої ставки кредиту.
Пограбував кілька банків, про які я не знаю?
Я важко трудився.
Поліпшив свій кредитний рейтинг, відкрив кілька депозитів.
Я навіть купив трейлер на озері Вотері, щоб здавати туристам улітку.
Мабуть, у банку працює гарненька касирка, яку ти намагаєшся вразити.
Вродлива шефиня на кухні.
Не фліртуйте, містере «Подивіться-як-я-змінився».
Гаразд, знаєш що?
Йдеться про серйозні цифри,
щоб я могла зберегти ресторан і відправити Енні в коледж.
-Якщо проблема з надходженнями… -Ні, проблема…
…я міг би переїхати сюди.
Дивися, скільки б грошей я заощадив,
якби не платив Гарольду Томасу за кімнату в мотелі.
Будь ласка, зробімо це
заради нашої дівчинки.
Я готовий на все заради неї.
Дякую.
Щоб підтвердити угоду, потиснемо руки
чи поцілуємося?
Господи.
Міс Френсіс.
Мені так шкода.
Мене переляком з ніг не зіб'єш.
Треба щось потужніше, як-от автопарк фур.
Як ти, моя люба?
Добре.
Чудово. Я хвилювалася, що з від'їздом Раяна, ти можеш…
Це так люб'язно з вашого боку, дякую.
У вас із Раяном довга історія,
і я все сподіваюся й молюся, а він…
Хотіла переконатися, що ти тримаєшся.
І я це ціную, але в мене справді все добре.
Та це довго не триватиме, якщо я змушуватиму суддю Сарджента чекати.
-Ви мені пробачите? -Так.
Рада була бачити.
Тренере! Тренере Меддокс!
Привіт, Таю.
Є секунда?
Так, завжди радий відволіктися від цього Вотерґейту. Що?
Хотів побажати удачі на чемпіонаті.
Я говорив із мамою,
і, враховуючи все, що сталося, я не поїду.
-Це через Джексона? -Ні.
-Когось із гравців? -Зовсім ні.
Увесь сезон був неймовірним.
-Може, я поговорю з мамою… -Я поговорив. Дякую. Щасти вам.
-Привіт, Енні. -Привіт, Джексоне.
-Це ти їх всі зробила? -Постери? Деякі.
У газеті подумали, що було б гарно взяти їх на гру, зарядити натовп.
Ясно.
Усі думають, що ви виграєте, і ви виграєте.
Побачимо.
Щасти.
-Вона все переробила. -Так. Круто.
Привіт.
Що ви тут робите удвох?
Прийшли перевірити нові завіси.
Так, і шикарний новий вхід, теж чудове доповнення.
Хотіла оновити місце перед приходом оцінника,
і Скітер мені дуже підсобив,
але ви тут з іншої причини, тому до справи.
Дано Сью, ми до тебе з радісною новиною.
Так, повернемо свято на твою вулицю.
О боже.
Звучить так, наче ви зараз попросите мене про послугу,
і мені доведеться тікати від закону, змінити ім'я й переїхати в Квебек,
а з французькою я не дружу.
Окрім кассуле. І пуделів. Люблю пуделів.
Кассуле в Квебеку певно смачнюще.
Чула, у Парижі воно краще. Ти був у Парижі, Келе?
Узагалі-то, був. Навіть навесні.
Я люблю Париж восени.
Можна відправити вас нічним рейсом у Париж, щоб ви мені не докучали?
Тоді я не викуплю частку Майки в ресторані?
Не викупиш.
Шкода.
Мій фінансовий радник завжди каже, що треба диверсифікувати інвестиції.
Крім того, я часто тут обідаю. Треба, щоб щось поверталося.
Це хороша оборудка.
Просто чудова, і ти будеш захищена на кожному кроці.
І це вирішує твої фінансові проблеми,
і, що важливіше, не треба залучати сама-знаєш-кого.
Хіба ти сама цього хочеш.
Ти не говориш про твого сама-знаєш-кого. І я не мушу про свого.
Може, вам треба хвилинка, чи…
-Дано Сью, ходи сюди. -Добре.
Знаю, це несподівано, але я прошу тебе розглянути цю пропозицію.
Дякую, Хелен.
Так, тобто я розгляну! Пробачте, я просто…
Гаразд, треба ж таке, ось що!
Келе, це так щедро з твого боку й так несподівано.
Я б з радістю сіла й обговорила з вами,
що це все має означати.
Але?
Мені треба йти.
У мене побачення.
О! Із… Так.
Гаразд, безумовно, йди. Розважайся!
-Ти і я… -Так, уперед.
-Гаразд. -Іди.
-Насолоджуйся своїм… -Скільки партнерств!
Дана Сью сказала, що пришле вечерю, а схоже, що прислала цілу кухню.
Маму може трохи занести з її турботою.
І якщо це хтось, кого вона любить, бережися!
Прошу, кажіть нам, якщо вам щось потрібно.
Ти така добра. Дякую.
Кайл захоче тебе побачити, перш ніж ти підеш. Він у вітальні.
Гаразд.
Привіт, Кайле. Як справи?
Почав читати літературу на літо.
Овва, я не дивлюся свою до серпня.
Ти зайнята.
Мама передала тушковане м'ясо.
Смажену курку, картопляний гратен, брауні й пиріг із пеканом.
Усе твоє улюблене.
Дякую.
Коли встанеш із крісла? Усі питають.
Усі?
У школі, у «Салліванз», у церкві. Люди.
Не знав, що люди про мене говорять.
Ні.
Не в тому сенсі. Вони просто непокояться.
Я маю підписати тобі гіпс.
-Ти не мусиш. -Я хочу.
Навіщо?
Так роблять друзі, хіба ні?
Я не Еван Генсен. Тобі не треба прикидатися, що ти мій друг.
Я не прикидаюся. Ми друзі, Кайле.
Так, точно. Це справді про нас.
Друзі. Саме так, просто друзі.
Такі друзі, що ти забила на мене, щоб бути з іншим.
Бо я не Тай чи Саймон, чи з ким ти хочеш тусуватися.
-Це неправда. -Ні, правда!
У мене є друзі, які не прикидаються. Друзі, яким я небайдужий.
Ти мені не треба!
Кайле!
Чому ти з нею так розмовляєш?
Ти нічого не знаєш…
Так, твоя правда! Я не знаю.
То скажи мені! Що між вами сталося?
Нумо ходімо прогуляємося.
Кайле Уолтере Таунсенд, це не відповідь.
Люба! Медді! Зачекай.
Що з ним таке?!
Я не знаю.
Я знаю лише, що йому потрібен час
і терпіння, щоб пережити це.
Чому він мені не розкаже?
Я його мати. Це моя робота - допомагати йому.
Моя люба дівчинко,
якби ж усе було так просто.
Якби ж ми могли витерти кожну сльозинку на дитячих очах
чи поцілувати, щоб не боліло.
Якби могли вберегти їх від падіння.
Але ми не можемо.
Діти падатимуть, і саме це сталося з Кайлом.
Він упав.
І ти не можеш його підняти, поки він не буде готовий,
як би сильно не хотіла.
І що сильніше ти намагаєшся, то більше він тягтиме тебе вниз за собою.
Ти можеш лише стояти й чекати, любляча й уважна.
Йому вирішувати, коли підвестися.
Це не твоя робота.
Твоя робота…
любити його, як я люблю тебе.
А це яка?
-Це лінія голови. -О.
Бабуся відразу б сказала, що ти розумна жінка.
Схоже, вона була така ж.
Так.
Це лінія серця.
Я бачу, що в тобі багато любові.
І зараз?
А це твоя лінія
«Може б ми пішли до мене?»
Вона говорить сама за себе.
Так, говорить.
І знати не хочу, що б твоя бабуся сказала про це.
Ми не мусимо йти, якщо ти не хочеш.
Я хочу.
Але в мене в голові стільки всього.
Останнім часом, окрім Енні, ресторану й грошей,
про людей, які вважають, що все знають, і тих, хто робить мене нещасною…
Та моя лінія голови навряд чи тобі це розповіла.
Ходи сюди.
Коли ми підемо з тобою додому…
я хочу бути присутньою.
Справді бути з тобою.
А зараз у мене стільки турбот,
що це навряд чи можливо, і це було б негарно щодо тебе.
Як чесність може бути негарною?
Дякую.
Хелен.
Привіт, Троттере.
Бачу, ти працюєш.
Маєш такий серйозний вигляд.
Мені варто хвилюватися?
О ні, мені просто треба хвилинка твого часу, і я…
Треба було записатися. Подзвонити? Чи як це робиться?
Сідай зараз же, бо ти мене нервуєш.
-Що сталося? -Ми можемо поговорити про всиновлення?
-Перепрошую? -Я знаю. Це божевілля.
Але ми з Ешлі обговорюємо це в теорії
уже вічність.
Думаю, ми нарешті справді готові.
Я з радістю буду вашим адвокатом для такої прекрасної справи.
-Так? -Так!
-Ти і цей зробила, так? -Звідки ти знаєш?
Тут «G» із завитушкою.
Крім того, я твої можу прочитати.
Дякую.
Приємно, коли ти смішиш когось, а не коли сміються з тебе.
Дякую за ті твої слова.
Люди, які там не були, не мають права про це говорити.
Тим паче сміятися.
Відстій, що про тебе пліткували через мене.
Люди бувають такими ідіотами.
Але вони можуть навчитися.
Привіт, красуне.
Вітаю.
З чим?
Із закінчення першого року вчителювання. Які враження?
Якщо я поставлю усім оцінки за іспити й не осліпну, це буде перемога!
Коли повернешся з чемпіонату, підемо кудись і відсвяткуємо.
-Окремо від чемпіонату. -Скільки святкувань.
Є що відзначити.
Це був важливий для тебе рік.
Так. Для Тая теж.
Шкода, він не їде з нами.
Так, ні, я знаю.
У нього серце крається, що він не може грати, адже він скільки вклав.
-Можна віддати це тобі? -Так.
Ні, шкода, що він не їде як капітан команди.
Згадай гру в Кастлвуді.
Він наш лідер, на гірці чи на лавці.
-Це не те, що він мені сказав. -Що ж…
Може, він випинає груди переді мною.
Він хвилюється, що розчарував тебе.
Це зайве. Сподіваюся, він не подумав, що я на нього тисну.
Я хотів, щоб він знав, що може багато дати команді.
Намагався це донести.
Ні, я тобі вірю. Просто… Він збитий з пантелику.
Він зламав руку. Брат потрапив в аварію.
Усі на межі зриву.
Він просто не готовий кудись їхати.
Я розумію. Пробач. Я неправильно все зрозумів.
Пробач.
Я говорила з клерком у РАЦС Міссісіпі
і колегою, що спеціалізується на сімейному праві в Джексоні,
і не знаю, чи вдасться нам отримати доступ до твого запису про народження.
Оскільки всиновлення було закритим,
держава не зобов'язана надавати жодну додаткову інформацію,
і твої біологічні батьки не залиши жодних вказівок
щодо того, чи можна з ними зв'язатися.
Але не хвилюйся.
Це просто означає, що нам треба піти іншим шляхом,
щоб отримати інформацію.
Гаразд.
Перш ніж ми це зробимо, у мене є питання.
Я чую, як ти говориш про батьків,
і не схоже, що ти намагаєшся заповнити якусь пустку.
Зовсім ні.
Тоді якщо ти не проти, скажи,
чому ти хочеш знати?
Приймаки на реддіті пишуть, що хочуть знати медичну історію,
яка… Може, колись це знадобиться.
Я знаю, тобі 22. Ти житимеш вічно.
У мене було чудове дитинство. Ми троє були…
Мама й тато були найкращими.
Найкращими.
Через маму я танцював і грав у баскетбол.
Полюбив «Чарівника країни Оз» і Клейтона Бейтса!
Я люблю каву й фільми з Бастером Кітоном, як тато.
Моє почуття гумору від нього.
Також він навчив мене звіряти рахунки
й клявся, що це мені знадобиться одного дня.
Слухай його.
Вони навчили мене постояти за себе. Тому, що таке пристрасть і пожертва.
Я той, хто я є, не через ДНК,
а через їхні цінності.
Через їхню любов.
Повірте мені, коли я кажу, що знаю, як мені, в біса, пощастило,
що агентство їх знайшло.
Вони знайшли їх для мене!
Мені могло так не пощастити з біологічними батьками.
Мене чомусь віддали.
Я не хочу знати чому.
Я хочу знати хто.
Чиї очі дивляться на мене,
щоразу як я бачу себе в дзеркалі?
Гей, Айзеку.
Енні? Моя Енні?
Знаю, мене це теж вразило.
То Кайл запросив її кудись
чи просто сказав, що втелющився, у якийсь їхній криворукий спосіб?
Я не знаю.
Хоча я чула сварку, він не хоче говорити про неї.
І вона нічого не сказала.
Я думала, ми вже пережили період секретів.
Скільки секретів ми приховували від наших мам у цьому віці.
Хіба ми припинили?
Доказ - містер сама-знаєш-хто.
-Дано Сью. -Хелен, коли ти йому скажеш?
Він висловився дуже чітко стосовно цього питання.
Це правда, але ж
якби він дізнався, що стане татом, то міг би передумати.
І саме цього я не хочу.
Поясни!
Я кохала Раяна роками,
і я мріяла про дітей із ним.
Але він не хоче мати дітей,
і я нарешті це бачу й приймаю.
Гаразд, але якби він знав, що дитина його, може…
Він зробив би це з почуття обов'язку, а не з любові.
Допомагаючи Айзеку, я зрозуміла,
як погано мати батьків, які дбають про дітей лише тому, що мусять.
Батьки мають любити своїх дітей
і хотіти їх більше за все на світі.
Ось що я відчуваю до цього чуда.
Так.
А Раян - ні, тому так.
То ти йому не скажеш?
Колись скажу.
Але поки ні. Поки я не буду готова до цього.
Тоді гаразд.
Ми тебе підтримаємо, коли б це не було.
-Саме так! -Точно!
Їжмо.
Оскільки зайшла мова про Айзека, ви двоє щось знайшли?
Ні.
Але я б хотіла знати його маму.
Схоже, вона була непересічною жінкою.
Його тато теж.
Оскільки Хелен нічого не знайшла через офіційні канали,
Медді, тобі й мені треба покопатися в брудній білизні.
Ти завжди це любила.
Поговори з мамою, може, є плітки, які ми пропустили,
бо ми були надто невинні для таких речей.
Коли це ти була невинною, Викрадачко Великодніх Яєць.
Я її спитаю.
Вона зараз практично живе в мене, щоб помагати з Кайлом. Це буде просто.
Як діти?
Із Кейті все добре, але Кайл, я просто…
Не можу до нього достукатися.
Він такий травмований і злий. Це…
Не знаю, що робити.
-Хай поговорить із професіоналом. -Психотерапевтом?
Так.
Я й сама можу впоратися.
У тебе безліч талантів, дорога, але вони не нескінченні.
-Ти вправляла Таю руку? -Звісно, ні.
То не вправляй його зламаний дух?
Бо ми всі виросли під одну пісеньку:
«Лише божевільні ходять до психіатра».
Також «Вийдеш на вулицю з мокрим волоссям, схопиш пневмонію»
і «Картоплю треба садити в повний місяць».
-Ні, останнє правда. -Твоя правда.
Я вас почула.
А Тай? Як він дає цьому раду?
Він молодець. У нього виходить краще, ніж у мене.
Енні з усіх сил намагається
переконати, що в неї все під контролем, щоб я не хвилювалася.
Як сказала Хелен, ти не можеш сама вирішити всі проблеми.
Але з рестораном можеш.
О! Туше.
-Усе ж звертайся до нас. -Дякую.
Я точно покладатимуся на вас, коли з'явиться дитина.
На вас двох, Еріка, трясця, навіть на Кела.
Лише ви можете утримати мене від божевілля,
коли в мене з'явиться маля з кольками.
Ми будемо раді допомогти.
Особливо якщо пригостиш маргаритою.
Дано Сью!
Не для дитини!
Для нас із тобою, коли ми чергуватимемо біля неї, щоб Хелен поспала.
Невже ти думала, що я можу дати дитині маргариту?
Ми цього не робитимемо до… першого дня народження дитини.
-Знаєш що? Ти в няньки не годишся. -До речі.
О! Так.
Витвір рук Поли Вріланд.
НАЙСОЛОДША МАГНОЛІЯ
Для витвору рук Хелен Декатур.
Матінко рідна.
Хіба ваші бабусі не вчили вас
не доводити до сліз вагітну жінку?
У мене буде дитина!
Дідько.
-Допомогти? -Ні, я сам.
-Ти певен? -Ні.
Ну ж бо, я тобі допоможу.
-Тільки обережно. -Не болить?
-Ні. -Гаразд.
Дякую.
У тебе був важкий тиждень,
і я хочу подякувати тобі за те, як ти тримаєшся.
А що робити?
Капризувати.
Змушувати мене робити все за тебе.
Плакати такими сльозами, щоб бабуся гуляла з тобою по району.
Натомість ти був корисним, допомагав із братом.
Ти рухаєшся далі.
Тому мені дивно, що ти вирішив не їхати на чемпіонат.
Ти сказав, що не їдеш на чемпіонат через мене?
Ти просто стільки натерпілася з Кайлом і татом, і мені
здалося, що це правильно.
Ходи сюди.
Щоразу як Гейнелл сушить мені волосся, і мені нікуди подітися,
вона починає базікати.
Вона все розказує про те, що передалося їй від її мами.
Як-от високий рівень холестерину, гарний смак на чоловіків, потужні стегна…
Боже мій.
Гаразд, вибач.
Знаєш, про що вона ніколи не говорить? Ніхто не говорить?
Про все те, що не передалося від нас дітям,
наприклад страх.
Тайлере…
ти сміливий і безстрашний повсякчас,
а я - ні.
Це лиш одна з трильйона речей, які я в тобі люблю.
Я б не хотіла,
щоб ти ухвалював рішення, аби вгамувати мій страх.
Ти зрозумів?
Так, мем.
І?
Я хочу на чемпіонат.
-Добре. Хочеш подзвонити тренеру? -Хочеш подзвонити кавалеру?
Шефине.
Дякую.
-За що? -За те, що це місце стало мені домом.
Хороший мій, це так і є.
Бо ви змусили людей мене полюбити.
Ні. Господи.
У мене нема такої влади. Якби ж то, це не я.
Це ви.
Ви цього не усвідомлюєте, але це ви.
Через вас Хелен шукає моїх батьків.
Ні! Ні.
Хелен, Медді, Ерік, я, до біса, весь ресторан -
ми тебе обожнюємо за тебе самого.
Ти милий і відданий, і в тебе таке своєрідне почуття гумору.
Це радше вада.
Ми тебе любимо, бо ти належиш до цієї спільноти.
Ви стільки робите…
Так, бо для цього й існує спільнота.
Ясно? Чи це випічка, чи візит, чи пошуки біологічних батьків,
або навіть обійми рано вранці.
Так. Ага.
Обіцяю, ми їх знайдемо.
Це якийсь ритуал перед відкриттям?
-Лише якщо тобі пощастить. -О.
У нас є дещо для вас.
Можливо, ми перестаралися,
але з хлопцями-підлітками їжі багато не буває, так?
Так.
Печиво, кекси, брауні
в дорогу до перемоги.
Усе посипане удачею, і цим треба ділитися.
Просто фантастика.
Хлопці будуть у захваті. Дякую.
Нема за що,
партнере.
Що, справді? Круто!
Але ж ти знаєш у що лізеш?
Це не така інвестиція, коли гроші ростуть на очах за фіксованою ставкою.
Це зльоти й падіння, то жирно, то негусто.
Вона не лише про яловичину.
У мого фінансового радника є перелік речей, в які він вклав мої гроші,
та це лише записи в книзі бухобліку..
А цей ресторан, ти…
Рідко вдається вести бізнес з людиною, яка тобі дорога, так?
Хіба не це ви з Хелен сказали Медді, коли переконували її відкрити спа?
Ця мудрість справді прозвучала знайомо.
Так.
Ти встановлюєш правила, я їх дотримуюся. Як «мовчазний» партнер.
Рада, що ти з нами.
Якщо захочеш назвати якусь страву на мою честь,
я зовсім не проти.
Реберця «шорт-стоп» скоро в меню.
А тепер забирайся звідси і їдь вигравай чемпіонат, ти мене чув?
Так, пані.
Уперед, «бульдоги»!
Я не знала про те, що трапилося між тобою й Енні.
Це певно боляче.
Тобі не стане краще, поки ти про це не поговориш.
Я запрошу до тебе психотерапевта.
Мені це не треба.
Ти маєш із кимось поговорити. І якщо це буду не я,
то це буде професіонал.
Привіт.
Є хвилинка?
«ЧОРНА, ВАГІТНА Й ЩАСЛИВА»
РАЯН
Переклад субтитрів: Людмила Речич