EN NETFLIX-SERIE
Intet kan adskille os fra Guds kærlighed.
-Hverken liv eller død… -Kyle.
Mist ikke håbet, Maddie.
Jeg ved, hvem du er. Du må ikke gå ind.
-Hvis Howie kan… -Dr. Townsend, vær sød.
Jeg ville dele nyt, hvis jeg vidste noget, men det gør jeg ikke.
-Intet nyt om Kyle? -Hvad fandt du ud af?
Howie er derinde,
og der findes ingen bedre læge, inklusive mig, så…
Åh gud.
Annie, vær sød at ringe til mig!
-Mor? -Annie.
-Annie! -Tyler!
Jeg er så ked af det!
Bare, du er okay.
Vi prøvede at finde ham, og så så vi bilen. Er Kyle okay?
Vi afventer svar.
-Jeg er okay! -Du godeste!
Vi har ringet uafbrudt!
-Min mobil er hos Jackson-familien. -Hvorfor?
Vi afventer nyt om Kyle og din søster.
-Jeg ringer til mine forældre. -Det er gjort. Ved du…
-Ved du, hvor CeCe er? -Simon fulgte hende vist hjem.
-Vi ville finde Kyle og Nellie… -Hvad skete der?
Tyler, hvad skete der?
Hvordan i alverden endte din bror og Nellie i din bil?
Jeg kan ikke rigtig forklare det.
Skørt. Situationen blev bare skør.
Helen. Er du okay?
Jeg ved ikke, hvad der foregår. Vi skal høre fra lægerne.
-Er du okay? -Så meget jeg kan være.
Og dig?
-Hvad fanden er der med din dreng? -Klap i.
-Du skal ikke… -Bill.
-Jeg har talt med Bolden. Så min advokat. -Før sandheden er fremme?
Godt, Bill og Trent, det her er ikke rette tid og sted.
-Ronnie, hvad fanden laver du her? -Passer på min familie.
Som vi alle gør.
-Mor. -Hvad har du gjort din søster?
Han ville stoppe Nellie. Den del er ikke hans skyld.
Ringede jeg dig op, unge dame?
-Hallo! -Tal ikke sådan, mor.
Ud med sproget.
Hvad gjorde du?
Fru Lewis, sig til sygeplejersken, at du og Trent er her.
Skal jeg vente på nyt? Nogen her skal ud med sproget!
Lægerne er hos Nellie og Kyle lige nu. De kommer, når de har nyt.
Hvad vil du sige?
-Folk måtte komme efter skoledansen. -Er det et svar?
-Nogle skændtes. Folk ville væk. -Skændtes om hvad?
-Meget. -Intet.
Hvor er alle andre henne?
-Derhjemme. Kun Kyle og Nellie kørte. -Hvordan fik Kyle bilen?
-Jeg lagde nøglerne i solskærmen. -Nellie hoppede ind med ham.
Hvorfor gjorde Kyle det? Drak han?
Nej, kun Jackson drak.
-Skal politichef Bolton høre det, Trent? -Sønnike?
-Undskyld, Jackson. -Lad være. Han begyndte.
-Drikkeriet? -Skænderiet.
Nej. Det er din og din tumpe-brors egen skyld.
Hvad?
Howie?
-Hvad nu? -Nellie skal nok klare den.
Hun har fået lidt knubs
og et blåt mærke fra selen. Godt, hun havde den på.
Og Kyle?
Kyles skader er mere omfattende, men ikke livstruende.
Gudskelov.
-Han er hos ortopæden. -Ortopæden?
Manal Ahmed. Hun kommer snart ud. De var meget heldige i aften.
-Hvornår må vi se Nellie? -De putter bandage på.
Claudia, før dem ind til deres datter.
Følg efter mig.
-Tak. -Ja.
Vent her på dr. Ahmed.
Det er hårdt, men hav lidt mere tålmodighed.
Manal er dygtig, og Kyle er i de bedste hænder.
Hun kommer snart ud og taler jer igennem situationen.
-Situation. -Bill, vær sød.
Det er din skyld, din værdiløse…
Er din kæreste min skyld? Nogle ting er din skyld.
-Du er ikke uskyldig. -Måske kan CeCe smadre dig igen!
-Det er nok! -Nej!
-Tyler. -Ty!
Howie?
-Rolig nu. -Ty, op med dig. Det er okay.
-Træd tilbage! -Det var ikke meningen.
Bill, væk med dig!
Har du ikke gjort nok? Og så det med bilen oven i?
Gå nu bare væk med dig!
-Jeg tilkalder en kørestol. -Nej. På tre.
Tre, to, en.
Jeg har dig, kom så.
Kyle…
Jeg venter her, så finder jeg dig og Tyler.
Vi skal tale sammen, hurtigt.
Du virker til at være roden til at dårligt i aften, unge mand.
Bill! Lad os nu alle bare slappe af.
Du er en fodnote over dem, jeg vil tale med…
Han vil redde dig fra at hælde benzin på bålet, Bill!
Lad os sætte farten ned. Genvinde forfatningen.
Dr. Townsend?
Dr. Ahmed.
Hvad med Kyle?
Spørger du for hans mor?
Ja, hun er med…
Hun kommer lige straks. Hvad kan du sige i mellemtiden?
Kyles største skade er en fuld dislokation af den højre patella.
Der er løshed i knæet, men ledbåndet er ikke helt revet over.
Det er godt nyt.
-Jeg vil scanne ham. -Er du bekymret?
Grundighed. Der virker ikke til at være lammelse eller svaghed,
men der er ekstrem ømhed i området ved rygraden.
Jeg vil gerne holde ham her i nat, for han har hjernerystelse.
Klart, ja.
-Må jeg se ham først? -Ja, følg med mig.
Okay.
-Jeg skal pludselig kaste op. -Det er nerverne.
Jeg holder dit hår tilbage som i de gode gamle dage.
Tiden er ikke til jokes.
Vi er nødt til at grine, skrige, græde, for ellers eksploderer vi.
Annie, kom her, skat.
Kom her.
Vi skal selvsagt tale om en masse,
men du skal vide, at jeg elsker dig.
Jeg er så taknemmelig for, du er okay.
-Jeg prøvede, mor. -Hvad?
At gøre det rigtige, sige det rigtige.
Alt gik alligevel galt.
-Ja. -Sådan kan livet være, skat.
Jeg er rigtig stolt af dig. Du gjorde dit bedste, okay?
Det er et "godt" brud, for det er ligetil og heler om fire til seks uger.
Hvad? Hvad?!
Jeg forstår dig godt,
men giv det rigeligt med tid, så det heler ordentligt.
Coach, hvad gør vi?
Lytter til lægen.
Jeg vil ikke lytte til hende!
Eller nogen af jer! Ud med jer! Ud, alle sammen!
Giv mig lige et øjeblik sammen med Ty.
Kom. Sådan. Tak.
Maddie, sig til, hvis jeg kan gøre noget, for hvem som helst.
Mange tak, Erik.
Jeg lader jer om det. Mine bønner bliver hos jer.
Tak.
Tak for opdateringerne.
Du behøvede ikke komme tilbage. Jeg kan lukke.
Det ligner ikke, at du lukker.
Nej, jeg venter på, at pekannød-tærterne er færdige.
Bager du så sent?
Det skulle man jo gøre, når intet gav mening.
I skal nok klare jer.
Ja. Det er ikke det.
Dana Sue er ikke min mor.
Vent.
Spurgte du hende?
Ja. En af hendes gamle kærester kom forbi.
Jeg blev spændt og tænkte, det var svaret,
for hun har været så fantastisk, og jeg ønskede, hun var min mor.
Det forstår jeg.
Hun er en særlig dame.
Jeg elsker det her, og dummede jeg mig og må gå…
Pekannød-tærter?
Ja, min bedstemors yndlings.
-Hvad sagde Dana Sue, da du spurgte? -Hun var smigret,
og de ville hjælpe mig med at finde min biologiske mor.
Der kan du se. Alt er fint, ikke underligt.
Kærlighed og nåde, det får du fra de tre.
De er nok gode til at finde smuds, hvis de gerne vil.
De er særlige damer.
Ja, det er de.
-De lugter færdige. -Klart.
Mor.
Hej, søde dreng.
-Jeg dummede mig. -Vi kan tale om det senere.
Beklager det med din bil.
-Jeg er bare glad for, du er i et stykke. -Jeg ødelagde det. Jeg ødelagde alt.
Han er dopet, Ty.
-Skat, det kan vente. -Ty, sig frem.
Din arm. Gjorde jeg det?
-Jeg ville ikke skade dig. -Lig hellere stille.
Det var ikke dig, så bare rolig.
Jeg kan ikke spille med en brækket arm.
Det stinker sgu.
Kør Tyler hjem, Maddie.
Hvad? Nej, jeg bliver her hos Kyle.
Måske kan du…
Kyle skal nok sove. Det har hans krop brug for.
Kør Tyler, okay? Se til Katie og din mor. Jeg bliver.
Det er det mindste, jeg kan gøre for jer.
Ring til mig, hvis noget ændrer sig, og jeg kommer i morgen tidlig.
Jeg håber, du kan få sovet i nat.
SIMON HVORDAN GÅR DET? MED ALT?
DET ER SKØRT. FALDER I SØVN. SKRIVES VED SENERE?
-Varm chokolade? -Ja da!
Jeg tilsatte endda lidt pebermynte. Håber, du stadig kan lide det.
Tak, far.
For det her, for at køre mig hjem, for ikke at råbe ad mig.
Du gjorde intet galt.
Jeg føler bare,
at jeg burde have stoppet dem.
Eller fået dem til at forstå eller gjort noget anderledes.
Jeg ved ikke.
Vi vil aldrig se vores kære i smerte.
Vi kan gøre vores bedste for at forhindre, at de såres.
Bare fordi, du ikke vil have, at det sker, er det ikke din skyld, at det gjorde.
Okay?
Elsker dig. Hop i seng. Jeg venter på, at din mor kommer.
Niks. Jeg er alt for vågen.
-Godt så. -Hvad?
Jeg tænker på den lille pige, som altid ville sige:
"Far, jeg går aldrig i seng."
Men så fandt jeg en bog frem, og jeg begyndte at læse højt, og…
…gik ud som et lys.
Min stemme er magisk, eller den er kedelig.
Nej. Jeg elskede det.
Da jeg lyttede til dig, følte jeg mig altid i sikkerhed.
Godt at vide.
Godt, hvad har vi her? Okay…
"Det er universelt anerkendt,
at en single mand med en god formue
må hige efter en kone."
-Hvad? -Du skal ikke være enig, bare læs.
Nej, jeg tænkte bare, du er jo min formue.
"Selvom mandens følelser og holdninger ikke var kendt,
da han først ankom til nabolaget,
så er denne sandhed så fastbrændt i de andre familier,
at han anses som den retmæssige ejendom…"
I disse øjeblikke ville jeg ønske, min mor stadig var her.
Jeg ville kigge hende i øjet og undskylde for de gange, jeg gjorde hende bekymret.
Du var en god datter.
Og du har en god datter.
Ja.
-Aftenen har været lort! -Ja.
Men morgendagen kommer, og alle vil blive gode igen.
Ja, det ved jeg. Det er…
…jeg bliver ved med… at tænke på min lille pige, og jeg…
-Jeg kan ikke… -Dana Sue. Lad det ikke overvælde dig.
Hvis jeg slipper det ud…
Må Gud hjælpe mig.
Jeg ville spørge, hvad der ellers kan gå galt, men spar mig.
Du klarer dig smukt igennem, kære.
Jeg hader, hvor stille huset er. Det er bare…
Selv når børnene sover her, lyder det anderledes.
Med kun Tyler her lyder det forkert.
Skal vi sætte musik på?
Vi kan synge og recitere poesi.
Vi kan lege gæt og grimasser. Eller poker.
Jeg ved ikke, hvordan jeg skal kunne det.
Få noget søvn.
Få gode beslutninger træffes mellem midnat og daggry.
Og vi er her med dig, så længe du har brug for os.
For altid?
Det kan godt aftales.
Ja.
Hvordan har Maddie og drengene det?
Det vil tage noget tid.
-Sådan er det også med Annie. -Herovre.
Sagde Annie noget?
Ja. Hun føler sig ansvarlig.
Det er drengenes skyld.
Hun prøvede nok bare at udtrykke
frustrationen ved ikke at kunne hjælpe nogen.
Og jeg vil ikke gøre dig oprevet. Jeg ville bare dele det med dig.
Nej, det er fint. Tak, fordi du siger det.
Vi passer begge på vores lille pige. Uanset vores forhold til hinanden.
Og hvordan er det, helt præcist?
For guds skyld, Ronnie Sullivan,
den samtale tager vi ikke i aften.
Eller i morgen eller hvad det nu er.
Du er travlere end en kat i et rum med gyngestole,
og stolene vælter ind.
Jeg kan blive her og hjælpe dig igennem det.
Men jeg respekterer de grænser, du sætter op.
Desuden… Annie og jeg nåede ikke så langt i bogen,
og jeg skal sikre mig, at Lizzie Bennet træffer gode valg.
Jeg brugte bedstes kuglepenne, og hun hjalp med stavning.
Hun kunne godt, efter vi ændrede "genvinde" til "hele".
De er fantastiske.
Tak skal I have. Dine brødre vil elske dem.
Du får også en, mor.
Tak, skat! Men jeg er okay.
Nej, du er trist, og du skal ikke være trist.
Selvom det er okay at være trist af og til.
-Skat. -Må jeg gå ind til Ty?
Ja, men på listefødder. Og væk ham ikke, hvis han sover.
-Okay. -Okay.
Har jeg virkelig fortjent så dejlig en datter?
Det spørger jeg mig selv om hver dag.
Mor, jeg skulle have set det komme.
Stop med at tale nonsens.
Og så på en søndag?
Den bedste mor i verden kan ikke beskytte sit barn mod alle smerter.
Hun kan kun være der og hjælpe sit barn gennem smerten.
Og det gør hun,
igen og igen.
Alle veje leder vist mod Kyle her til morgen.
Ja, jeg ville se til ham, inden jeg tog i kirke.
Kirke. Det er jeg vist ikke klar til.
Altså alle spørgsmålene og attituderne fra dem i kirken?
Bare rolig.
Jeg spreder god information
og prøver at begrænse mængden af gryderetter, du får.
Tak.
-Jeg går ind. -Okay.
Er du okay?
Undskyld mig. Det spørger jeg dig om.
Du og Howie havde noget af en samtale.
Jeg sagde bare, hvor heldige vi er, at han er vores læge og ven.
Gå ind og vær sammen med Kyle.
Så beder jeg en hel masse,
og så kommer jeg senere og ser til ham.
Og dig.
Og Ty.
-Tak for alt. -Selvfølgelig.
Godmorgen!
Du må altså gerne gå en gang til eller sige, du er her, okay?
Jeg tager den.
Jeg skulle have sikret, personalet kunne have hjulpet.
De havde en sen aften eller tidlig morgen, så de fik lov til at møde lidt senere.
-Er alle okay? -Nej, faktisk.
Men det bliver de gudskelov.
Men jeg vil ikke tale om det nu og vil gerne tænke på noget andet.
Så vis mig, hvad du har.
Alt, du har brug for.
Jeg kan lide dem faste.
Hvad vigtigere er, så er de søde.
Godmorgen!
-Det ser sådan ud. -Vi ville ikke afbryde.
-Kom bare ind igen. -Må de?
Godmorgen, Chef. Beklager, Jeremy.
Ja, de må komme ind, og du skal gå, ellers får jeg ikke bestilt noget.
Jeg troede, vi arbejdede hårdt.
Men dit køkken, dine regler.
-De herrer. -Jeremy.
Vi forventede ikke, at du var her.
Ronnie er hos Annie.
Hun sover længe, som kan være den bedste medicin, så…
-Vil I smile dagen lang? -Nok kun til brunch er forbi.
Hvor er ambitionen? Middag.
Godt så. Bare mor jer.
For det er det hele værd.
Den første med en nektarin-joke rengør grillen med en tandbørste.
Måske er det det værd.
Tak for kortet.
Jeg laver et hver dag, til du er hjemme.
-Ved vi, hvornår det sker? -Nej, ikke endnu.
Kyle, jeg kan forstå, hvad der skete i aftes,
men jeg kan bare ikke forstå hvorfor.
Mor sagde, vi kunne tale senere. Min ben gør ondt. Næste pille?
Godmorgen. Må jeg komme ind?
-Pastor June, dejligt at se dig! -Tak, fordi du kom.
Dem kan jeg tage. Tak.
Vi nåede desværre ikke i kirke i morges.
I er lige der, hvor I skal være.
Og når folk ikke kan bede, kommer jeg gerne med bønnerne til dem.
Godmorgen, Kyle.
Helen sagde, hvad der skete dig og din bror, så jeg ville se til dig.
Godt, hele din familie er her.
Vi får dem begge tilbage på 100 %.
Du skulle ikke komme for min skyld.
Jeg er faktisk på hospitalet hver søndag eftermiddag
og ser dem fra Prince of Peace.
Gladys McLean fik sin hofte erstattet, så hende ser jeg også til.
Du vil vel sige, at Gud tilgiver mig og alt det der.
Kyle.
Jeg håbede, du allerede vidste "alt det der."
Det gjorde jeg.
Måske er det sværeste i dag
at tilgive dig selv eller en anden.
-Lad os tilgive hinanden. -Sådan fungerer det ikke.
Gør det ikke?
Lad os alle tage et øjeblik som en gruppe, en familie,
og sige vores byrder højt, hvad vi frygter, fortryder, er vrede over,
og åbn vores hjerter for at modtage tilgivelse og kærlighed.
Maddie, hvad nu?
Gå ind igen, Bill.
Det er ikke et svar.
Fordi jeg ikke har et.
Hvad hvis jeg ikke kan eller vil tilgive dig?
Lad os holde fokus på drengene.
Jeg er fokuseret på drengene,
og hver gang, jeg prøver at finde ud af, hvornår tingede faldt fra hinanden…
Gud kan måske tilgive dig, men det kan jeg ikke.
Måske kan jeg en dag, for det er det rigtige at gøre,
men selv da skal du forstå,
at jeg aldrig tager dig tilbage.
Det er slut.
Færdigt.
Forbi.
-Jeg skulle være blevet hos dig. -Nej.
Jeg er bare ked af slutningen.
-Jeg havde det sjovt indtil da. -Også mig.
Gid jeg ikke snart tager til DC,
men min fætters praktik begynder før min, og hvis…
Lad være. Jeg er spændt på dine vegne.
At arbejde på Capitol Hill må være sindssygt cool!
Du vil lære så meget og more dig.
-Jeg vil savne dig. -Nej.
Skriv, når der sker noget cool, og fortæl mig om det.
Hvis du er sød.
Det lover jeg.
Sikke et glædeligt syn!
Jeg er så glad for at se dig, Cal.
Og jeg kender en anden, som også er det.
Jeg vidste ikke, at du også kunne lave den slags mad.
Nu skal du se.
Bedrager mine øjne mig,
eller er det Whartons pizza skåret i firkanter?
Eller var der ikke plads.
Og ekstra pepperoni?
Vejen mod himlen er vist brolagt med pepperoni.
Trotter og Harlan sagde, at i Syden kom man med en gryderet,
men jeg tænkte, Katie måske ville have andet end farsbrød og kylling.
Du får bonuspoint.
Jeg siger det til Katie, så kan I to få jer en snak.
Ty er ovenpå.
Hvordan går det?
Han prøver at acceptere, han ikke kan spille.
Han må være knust.
Du kan bare gå op til ham.
Han er svær at lure ned, selvom pizza måske hjælper.
Jeg vil gerne tale med ham,
men jeg vil først høre, hvordan du har det.
Og det mener jeg kun som en ven, hvis det er alt, vi er lige nu.
Okay.
Jeg ved, at jeg ikke håndterede spejder-situationen godt.
Det er ikke det, jeg siger.
Nej, jeg ved godt, du ikke graver efter en undskyldning,
selvom du fortjener en.
-Jeg kunne have håndteret det bedre. -Jeg forstår.
Her er sagen.
Du trykkede på mange knapper, som var der på grund af Bill,
og du kunne ikke vide det, og jeg kunne have været mere tålmodig.
Jeg kunne have været en holdspiller.
Du forsvarede din søn. Det respekterer jeg.
Mine drenge og jeg har en stor bakke at komme over.
Jeg vil være åben over for selskab på den rejse,
hvis du er interesseret.
Jeg forestiller mig allerede den smukke udsigt.
Ved du, hvad det bedste er ved, at jeg er en lærer?
-Du har ting, du vil lære mig? -Klart, jeg har vist en liste et sted,
så jeg er glad for, jeg har sommeren med dig
for at fokusere på de ting, jeg holder af, deriblandt dig.
Tak.
Hvad er de andre ting?
Jeg kan hjælpe dig med kurbadet, med børnene.
Din mor er skræmmende selvstændig, så hun står ikke på listen.
Det værdsætter jeg. Virkelig.
Og jeg er glad for, at vi kan være mere sammen.
Desværre har jeg ikke sommerferie.
Du har helt ret.
Undskyld, det er bare… Jeg har aldrig haft fri om sommeren.
Jeg lover, jeg finder noget nyttigt at lave.
Nej, sådan mente jeg det ikke.
Gør det ikke for mig. Gør det for dig.
Jeg gør det for os begge.
Gør jer selv præsentable.
Jeg skal til at åbne døren, og kun Gud ved, hvem der trasker ind.
Godt at vide, at nogle her i huset er sunde og raske.
Og det er godt at vide, at det går godt med jer to.
Hvad er der i din gryde, Helen?
-Citronbarer. -Mine yndlings!
Dem har jeg altid med.
Min mor lærte mig at tage barer med,
for alle tager store måltider og grøntsager med.
Eller pizza!
Hvem tog…
Og hun mente, at søde sager lindrede sjælen, som intet andet kan.
Mødre kender alle hemmelighederne.
Staklen kan måske ikke gå igen. Er det sandt?
Du mener det nok kærligt med dine utroligt detaljerede spørgsmål.
Jeg skal nok hilse Maddie og hendes familie fra jer.
Hav en god træning!
Tak!
Helen, red mig fra pipfuglene!
Belejres du af sladrende tunger og livlige fantasier?
Ja.
Jeg kan lave et skilt her,
hvor der står: "Maddie skal bruge bønner, ikke sladder."
Gad vide hvilke rygter, der vil opstå fra det her.
Var jeg ligeglad med Maddie og drengene
ville det imponere mig, hvor hurtigt myter og legender om i aftes er dukket op.
Dovne hænder er djævelens værk, men han opnår mere med tomme sind.
De er på vej til yoga, bare så du ved det.
Tak for advarslen, men jeg må af sted.
Er du okay med at trække læsset for to igen?
Det føles snart normalt,
og tak, fordi du stoler på mig.
Og jeg gør, hvad du har brug for. Bare sig til.
Tak for dig, Trotter.
Kan jeg hjælpe med et spa-relateret spørgsmål?
-Hej, Helen. -Hej.
God eftermiddag.
Har du tid til en lille chat?
Nej, intet er galt.
Du hører intet på min stemme,
bortset fra… måske hvor meget jeg savner dig…
Mor.
Hvis du er sikker på, at du hører noget,
skal jeg stoppe med at tale,
og så kan du fortælle, hvordan din uge har været.
Ja. Jeg ville heller ikke stole på nogen, der putter rosiner i sin kartoffelsalat.
BULLDOGS SKAL TIL STATSMESTERSKAB
Jeg er vågen, dr. Ahmed.
Nellie! Hej.
Jeg ville bare sikre mig, du var alene.
-Er det okay, jeg er her? -Det ved jeg ikke. Er det?
Er du okay?
-Bedre end dig. -Ja, godt.
Godt for dig. Jeg har det ikke lige så godt.
Mine forældre sagde ikke noget,
og folk i kirken sagde de skøreste ting,
så jeg ville selv besøge dig. Mine forældre spiser frokost med Clegg-parret,
og jeg skal hjem før dem, så jeg kan ikke blive.
En god bedring-gave.
Du må gerne åbne den.
Det er Ghost: In the Smoke and Din.
En snigmorder kan ikke huske, hvem hun er,
men hun var så god til at være usynlig, at hun nu tror, at hun er et spøgelse,
og der er nogle personer, der kan se hende,
og jeg håber, du vil synes om den.
Den lyder god. Tak.
Det er okay, Kyle.
Nej, Nellie. Jeg gjorde det hele.
-Jeg ville hjælpe. -Og det betyder meget.
Men jeg vendte mig, og jeg kunne…
-…have gjort dig fortræd. -Men det gjorde du ikke.
Og du skulle bare vide, at jeg ikke er vred over det.
Det er mine forældre.
Men det er jeg ikke.
Jeg tilgiver dig.
God bedring, Kyle.
Isaac, forbered lammeskankerne, så laver jeg fisken.
-Så gerne. -Hejsa.
-God eftermiddag. -God eftermiddag.
Chef ser til Annie. Hun bør snart komme.
Okay, tak.
Dejligt at få besøg.
-Du behøver ikke hjælpe. -Jeg talte i telefon med min mor,
og nu har jeg en uimodståelig trang til at lave mad.
Så sæt mig i gang, Chef!
Jeg lavede pekannød-tærter, fordi jeg savner min bedstemor.
Når jeg laver hendes mad,
er det som at trylle hende frem, så hun kan stå der
og sige, at jeg skal krydre det mere.
Du virker ikke som en med det problem.
Kan jeg hjælpe med noget? Eller løste en snak med din mor det?
Det er fint, indtil videre.
Men det er godt at vide, at jeg kan tage fat i dig,
hvis jeg stopper med at have det fint.
Det skal du.
Så hvad laver vi?
CECE: HÅBER, TINGENE SNART BLIVER BEDRE MÅ JEG BESØGE DIG?
MÅSKE I MORGEN?
-Alt eller intet! -Gud velsigne os og alle.
Hvordan… har Ty det?
Han har stadig svært ved at forstå, at han ikke kan spille.
Og Kyle?
Har stadig svært ved at forstå, at det kunne være gået meget værre.
-Amen. -Jeg tænker stadig på det.
Hvad gør jeg?
Og hvis Trent og Mary Vaughn oven i købet sagsøger os…
Det skal du ikke bekymre dig om.
Jeg tager mig af Trent,
hvis han mener det alvorligt, men jeg tvivler.
Tak. Det vil betyde meget.
Så ringede dr. Ahmed og sagde, at Kyle vil komme hjem i en kørestol.
Han skadede ryggen og sit knæ.
Er en rampe nødvendig? Så kommer Skeeter straks herud.
Jeg spørger hende om det.
Efter jeg taler med rektor Puckett om, hvad jeg laver. Og Ty…
Stop. Bare stop mig!
Hvad med jer? Jeg vil gerne høre om en andens liv.
Nu skal du høre. Isaac Downey ønsker, jeg er hans mor.
-Hvad? -Hvad?
I går aftes, lige før det,
sagde han, han var adopteret og leder efter sin biologiske mor,
og han troede, det var mig!
-Hvorfor? Ikke for noget. -Han har god smag.
Han ved kun, at hans biologiske mor er fra Serenity.
Så jeg lovede at hjælpe med at finde hendes identitet.
Selvfølgelig. Hvor gammel er han?
Toogtyve.
Var der nogen forliste ægteskaber dengang?
Måske var det ikke en affære. Hun kunne være enlig mor.
Jeg har prøvet, men kan ikke komme på en mistænkt.
Af og til kan den her by holde på en hemmelighed.
Men vi kan afsløre den.
Jeg ville elske at hjælpe ham.
Han er sådan en god ung mand.
Hvad skulle jeg gøre uden ham og Erik?
Hvorfor kom Erik til hospitalet?
Han hørte, da du ringede til mig.
Stop så.
Han kom med brownies, fordi en vis person
sagde, at Ryan gik.
Jeg ved, man kan gøre kur med chokolade, men brownies er noget for sig.
Han var altså bare en god ven.
Bare fordi I har gang i romantikken, skal I blande mig udenom.
Hvad snakker du om?
Jeg taler om dig og Cal og hende her og alle hendes mænd.
Okay. Så Serenitys sødeste par er en ting igen?
Den titel tilhørte da dig og Jeremy?
Nej, måske dig og Ronnie.
Nej, Ronnie og mig er en praktisk ting.
Jeremy og mig er nok en upraktisk ting.
Jeg ved det ikke. Jeg skal finde ud af det hele,
det har været rart at have Ronnie,
der kan hjælpe Annie med…
Hvordan har Annie det? Hun har set til fra forreste række.
Det han hun godt nok.
Dana Sue?
Kan vi ikke tale om det en anden gang?
Det virker til, vi er nødt til det.
Nej, for det er alt, jeg har tænkt på.
Alt, jeg kan se for mig, når jeg lukker øjnene, eller bare blinker,
er, at mit barn kunne have været i den bil.
-Men hvordan kan jeg sige det, når… -Bare sig det.
Jeg vil ikke tage noget væk fra det, du gennemgår lige nu,
men… hun er alt, jeg har.
Punktum.
Hun har været så meget igennem og har altid været der for de drenge.
Så hvorfor er det altid den loyale, trofaste ven,
der skal absorbere ethvert tvist og spark, som livet kommer med,
og så stadig smile, når hun fortjener opmærksomhed?
Og hun fortjener lidt omtanke,
for det er udmattende at være den stærke person!
-Dana Sue… -Ingen forstår det!
Vi skal tale om det. De her dage har været hårde…
Jeg tager hjem for at være sammen med min datter.
Dana Sue. Det er…
Det overraskede mig.
Hvornår skred nogen sidst fra margarita-aften?
-Det er længe siden. -Skal jeg gå med?
Det tror jeg ikke.
Altså,
Kyle ville jo aldrig gøre nogen fortræd.
Ikke med vilje. Det ville jeg aldrig.
-Jeg prøver at holde… -Træk vejret, og snup en tår.
-Tag en tår med mig. -Nej… jeg har det fint.
-Siger du, jeg tager fejl? -Nej…
Jeg siger, at jeg er gravid.
Tekster af: Niels M. R. Jensen