СОЛОДКІ МАГНОЛІЇ
НЕ БІЙСЯ
Гей, красуне.
О, це я зробив? Краще я його з'їм.
Якщо далі крастимеш, я буду змушена взяти куплене на зимове свято,
і покоління печива Вріландів будуть осоромлені.
Крім того, хіба ти не маєш вішати вогні на деревах?
Я закінчив.
Благослови твоє серце.
Чому я так відстала?
Ти не відстала.
Та, можливо, тебе щось відволікає.
Мільйон речей, які мають статися за тиждень, що лишився до Різдва?
Та приваблива пропозиція роботи.
Медді.
Це чудова посада, і ти на неї заслуговуєш, і ти будеш зіркою.
Вона ідеальна.
Маркетинг і книжки вкупі.
Інколи мені більше подобається рекламувати «Принцесу Кейті», ніж писати.
Було б цікаво допомагати іншим авторам привернути увагу до їхніх книжок.
І я б впоралася.
То в чому проблема?
В голові не вкладається переїзд до Нью-Йорка.
Цілком розумію.
Нью-Йорк — жахливе місце для цієї сім'ї.
Твої діти — це музикант, актор і танцівниця.
Слеш палеонтолог.
Вона має побачити Американський музей природознавства, навіть без ночівлі.
- Моя мати. - Так.
Розумію твоє занепокоєння.
Вона така м'яка й малорухлива жінка,
а її кавалер подорожує до Нью-Йорка лише... Скільки?
Раз на місяць? Двічі.
Кожен метрдотель у місті, певне, знає Джиммі.
А ти?
Це проблема. «Янкіз» мене не захотіли.
І було боляче... досить довго.
Але я вже забув про це, і ми з Еріком можемо домовитися.
Періодично наїжджатиму.
Але це буде така велика зміна.
У нас ще й медового місяця не було.
Зараз просто не час.
Ніколи не час.
Ми робимо найкращі рішення, які можемо... і сподіваємося, що час прийде.
Я ще подумаю.
Ця співбесіда проходить краще?
Жоден кандидат не відповідає всім критеріям,
але ми впевнені, що потрібна людина знайдеться.
Колись.
Але ми не можемо найняти її, поки вона не виконає умову
й не подасть заявку.
Генрієтто.
Ви просите мене подати заявку?
Ми тебе благаємо.
В усіх цих потрясіннях ти була стійкою,
проникливою й навіть передовою.
Ти була... є ключем до нашого успіху.
З тебе буде чудовий міський менеджер.
Ніколи не спадало на думку.
Я стільки років сиджу в цьому кріслі.
Проведемо співбесіду, щойно ти подаси документи.
І через десять хвилин наймемо тебе.
А хто тоді буде вашим помічником?
Я не знаю.
Поговоріть з моєю подругою Золою з містобудування.
Зола чудесна. Вона була б прекрасною кандидаткою.
Ми негайно опублікуємо вакансію.
Мамо.
Дано Сью, ми з усім розберемося.
Знаю, цей університет дорожчий, ніж ми планували.
Але я знайду роботу, стипендію.
Ні.
Це сльози щастя.
Я хвилювалася, тривожилася.
А тепер, коли знаю, що ти їдеш, я так пишаюся.
І ми знайдемо спосіб.
Бо ми любимо одне одного,
і ми віримо в мрії одне одного.
Однозначно.
І важливіше бачити тебе щасливою,
ніж щовечора за столом.
Дякую вас обом.
Я вас люблю.
Ми теж тебе любимо, Енні.
Якщо ліпити всюди журавлину й розмарин,
це не зробить зробити їжу різдвяною.
Потім м'ята й чебрець.
Наш перший клієнт сьогодні прибув,
і він скаржиться через замовлення на винос.
- Не було замовлень на винос. - Тому я й спантеличений.
Так, сер? Бейлі сказав, у вас проблеми із замовленням.
Ти мене ще нікуди не запросив, і це проблема.
Якби ти сказав, що повернешся,
я б склав плани й роз'язав цю проблему.
Я намагався бути спонтанним.
Для мене це таке нове поняття.
Що я працював над цим жартом годину 45 хвилин
з двох годин, які я сюди їхав.
Це початок. Можемо над цим працювати.
Я про побачення. Не про жарт.
Жарт був доволі хороший.
Я не впаду.
Так? Більшість людей не планує впасти, але все одно падає.
Так, ну, я упадаю за тобою щодня.
Хай так буде ще багато днів попереду.
Двері.
Мені байдуже, навіть якщо там сам Санта Клаус.
Можна не йти. Він може протиснутися в димохід.
Справді? Він розчавить свічки.
А якщо це колядники чи пакунок?
Пакунок. Гаразд.
Ельф?
Мені байдуже.
- Олень. - Хай лишать повідомлення.
- Троль. - Хай іде далі.
Може, навіть...
- Мамо! - Сюрприз!
Я казала, вона здивується.
Шокована — ось слово.
Еріку!
Ви спланували це разом?
О! Це мій подарунок на Різдво?
Не можу повірити!
Треба було трохи поторгуватися з Зіком, але Ерік вистояв.
Ти говорив і з моїм братом.
Ми маємо бути в Тампі на Новий рік, але воно того варте.
Краще наглядай за ним. Він може бути переконливим.
О, це буде неабияке Різдво, це точно.
Сідай тут.
Прямо посередині.
Гаразд.
У нас для тебе презентація.
Кайл зібрав усе докупи, але ми додали власні думки.
Добре.
Ця презентація має назву «Чому Медді має погодитися на роботу».
Мамо, ти завжди мене закликала,
всіх нас, використовувати можливості, коли вони з'являються.
Було б шкода впустити
таку ідеальну для тебе можливість.
ВІРА
Я виховала тебе у вірі.
Знай, що ми віримо в тебе.
Тому ти маєш вірити в нас
і нашу здатність подбати одне про одного,
в якому б місті не були люди.
Ти помогла Беатріс зрозуміти, що ховати талант — марнотратство.
Талант треба використовувати,
не лише заради себе, а й заради інших.
І ти демонструєш це знову й знову родині та друзям.
Чому б не зробити це зараз для себе?
НАТХНЕННЯ
Ти моє натхнення, мамо.
Коли стану дорослою, хочу чудових пригод,
працюватиму я в Нью-Йорку з видавцями
чи поїду на розкопки в Аргентину.
І я знаю, що буду сміливою,
бо ти завжди була такою.
Як коли пішов тато, чи ти почала відкликання,
чи ця нова робота.
То що скажеш?
Ну, я дуже стурбована.
Ні, ти мала почуватися краще.
Але це була така ефективна маркетингова презентація.
Я думаю... що ви всі маєте отримати цю роботу.
Змусила мене це пережити.
Дякую... від усього серця
за думки й любов, які ви в це вклали.
Гадаю, я погоджуся.
З Різдвом, Енні!
У тебе п'ять хвилин на обійми й щоб сказати йому, який він гарний,
а потім я маю відвезти його до матері. Я у вантажівці.
Дякую, Олівіє.
Вітаю вдома.
Дякую.
Ти спершу приїхав сюди? Це такий комплімент.
Але ти мав бути тут завтра.
- Я можу піти. - Ні.
Ми вирішили їхати всю ніч, щоб уранці бути вдома й усіх здивувати.
О, я здивована, рада, щаслива й не можу дочекатися, щоб усе почути.
Я тобі писав.
Я все одно хочу почути все від тебе.
І я маю тобі багато чого розповісти. Це неабиякі, чудові речі.
Я теж.
Але тобі треба йти.
- Що? Ні. Я щойно прийшов. - Олівія чекає.
І ти хочеш здивувати маму, перш ніж хтось тебе не побачив, і все зіпсував.
Зрештою, це Сереніті.
До того ж тепер, коли ти вдома, в нас купа часу.
Я кохаю тебе.
І я тебе кохаю.
Це неймовірно. Перші кроки до нашої мобільної клініки.
І ще раз дякую за віру в цей проєкт
як наші друзі і як фонд.
- Фонд вами пишатиметься. - Угу.
Мені треба зробити ще один крок.
Дякую вам усім, що помогли мені стати жінкою,
якою я мріяла бути, коли приїхала в Сереніті.
Ми дуже раді за тебе, Норін.
І за тебе, Гові.
Дуже вдячний.
І не хвилюйтеся, я когось знайду, щоб заповнити графік спа.
Карла може повернутися до бібліотеки,
бо ви так чудово з цим упоралися.
Так. Ми вітатимемо твій внесок.
Ми раді, що ти досі з нами на неповний робочий день.
Ще раз дякую. Скоро поговоримо.
- Бувайте. - Бувайте.
У нас такий дар розпізнавати й плекати таланти,
що скоро не залишиться кадрів.
Особливо тому, що мені запропонували роботу.
Що?
У видавництві.
- Що? - Що?
На Мангеттені.
Мангеттен, Південна Кароліна?
У Південній Кароліні немає Мангеттену.
Знаю. Я просто мала надію.
Як довго тебе не буде?
Важко сказати.
Уся родина поїде?
Не знаю.
Подробиці переїзду... трохи ошелешують,
і я хотіла поговорити з вами обидвома
особисто про спа й решту.
Не варто було погоджуватися.
Просто було приємно, що мені запропонували.
Ні.
Погоджуйся.
Що ти для них робитимеш?
Маркетинг.
Твій диплом?
- Так. - Ідеально.
Я більше не в мерії,
тож можу прикрити тут, поки не знайдемо заміну.
Ні. Я прикрию.
Ми з Ронні обговорювали способи, аби мрії всіх здійснилися.
Я не обмежує це лише сім'єю.
Мрії людей, яких любиш, мають бути такі ж важливі, як і твої власні мрії.
Але будь готова проводити половину дня на робочому телефоні,
а іншу половину на телефоні з нами.
Бо нам треба знати кожну найменшу подробицю
кожної... важливої події.
Ми страшенно за тобою сумуватимемо.
Боже, благослови вас обидвох.
САЛЛІВАНЗ І ДРУЗІ
О, привіт, моя дівчинко.
О, ні, не там.
Якщо сядеш навпроти мене, загородиш кухню.
А я думала, ти хочеш побачити новий декор
і спробувати нове меню.
Моя відповідальність як твоєї матері краще його зрозуміти.
Мамо, запевняю тебе, я досить ретельно перевірила Еріка.
Мені байдуже, навіть якщо його перевіряло АНБ.
Мати має бути пильною, коли йдеться про щастя її дитини.
І таку пильність можна витлумачити як втручання,
лише якщо виявиться, що мати помиляється.
Але коли востаннє таке було?
Не думаю, що збереглися такі давні архіви.
Його оцінки лише ростуть.
Мамо!
Айріс, мені так шкода.
Я думала, у нас в холодильнику є яйця.
Сподіваюся, тісто для печива не...
Привіт, мамо!
Добре, що в нас є яйця.
Гадаю, ми не змусимо Тая це прибирати?
Я така рада, що ти вдома.
Я такий радий, що вернувся.
Тепер, коли з цим покінчено...
Кейті, дай їм хвилинку.
Ми чекали на тебе, щоб ти закінчив різдвяне селище.
- Де є гарне місце? - Де минулого року.
Нічого, якщо Тай щось змінить.
Минулого року було гарне місце в самому серці села.
Кейті, твоє гаряче какао готове.
Я так тобою пишаюся.
Твій перший тур. Бонусні бали за повернення додому здоровим і щасливим.
Ти ж щасливий, так?
Дуже, і я маю стільки тобі розказати, вас усім,
але не хочу образити принцесу Кейті
й не поставити будиночок.
Вона лишила не так багато місця в центрі містечка, як думає.
Все змінюється.
Історії змінюються.
Люди тут теж, поки ти був у дорозі.
Доведеться тобі звикати, якщо хочеш гастролювати.
Так і є.
- Насправді. - Так?
І... це звучить не зовсім реально,
але... в нас чудова пропозиція від гурту, з яким ми грали в Нешвіллі.
Хочуть, щоб ми гастролювали з ними. Відкривали для них.
Як захопливо!
У Європі.
Я... очікувала, ти скажеш Нью-Йорк.
Чому?
Бо в мене там може бути робота.
Уперед, мамо! Розказуй!
Після вечері.
Цієї миті я хочу тобі сказати, нормально, що наші історії змінюються,
бо головне люди, які нас люблять, нас підтримують.
Усе інше — деталі.
Хіба миру на землі й добра всім не конкретне побажання?
Я зробила кільце.
Щоб те, що моя мати, міс Пола, міс Айріс і міс Грейс —
всі разом у місті, не закінчилося вимогою застави.
- О! - Так!
Погляньте на це.
- Відверто. - Відверто.
Краса.
Будьмо.
І зробила кільце
з побажанням, щоб твоя навчальна кухня принесла швидкі результати,
а також одне, щоб Медді отримала відмінний пакет
на новій роботі в Нью-Йорку.
Обережно з побажаннями іншим.
Прислали документ кілька годин тому.
Це фантастично.
Я б так не сказала.
Пропозиція не настільки вражає, як я дозволила собі уявити.
Тому я не впевнена, що це вартує такого клопоту.
Ми стільки років дружимо,
а ти досі не знаєш про силу зустрічної пропозиції?
Можна побачити запропонований документ? Ану.
Ні, я не хочу, щоб справи зіпсували
наш ялинковий вечір маргарити.
- О, люба. Пропозиція настільки погана? - Дай її мені.
Маєш знати собі ціну, серденько, і переконатися, що ці люди теж її знають.
Починай із того, з чого почала б.
Не «дуже дякую». Просто «дякую».
Нащо цей запал, коли кажеш їм, що тобі недостатньо грошей?
Але це маленьке видавництво.
Вони пропонують на 20 % менше, ніж можуть дозволити,
знаючи, що ми заправимо 40,
тож коли тобі дадуть 20, почуватимуться переможцями.
До того ж Нью-Йорк дорогий.
Так. Слухай, знай собі ціну.
Ми також попросимо один довгий вікенд на квартал
для візитів найкращих подруг на мангеттенські маргарити.
- Хіба не було б чудово? - Казково.
Прочитай, що я насправді написала.
Так приємно вимагати того, на що заслуговуєш.
Так, і знаєш, чому це приємно?
Бо ми робимо це недостатньо часто.
Це чудесно, Гелен.
Тисни надіслати.
То я підходжу до навчальної кухні не з того боку?
Я намагалася знайти куточок, щоб засунути її туди,
засунути себе.
Може, варто всадити себе на міській площі й дати всім зрозуміти
цінність, яку це може принести Сереніті.
Зроби це.
Ми могли б навіть створити будинок громадського фонду «Магнолія»
з навчальною кухнею в ньому.
Ронні говорив із...
Ронні говорив з Александером,
щоб він приїхав у місто... допомогти.
Щоб... допомогти. Просто допомогти.
Дано Сью.
Гелен.
Можна я скажу...
Так.
...як це мило,
що ти боїшся вимовити ім'я Александера в моїй присутності?
Ти пропустила мою рекламу у «Віснику»
на всю сторінку, де я проголошую мою любов до Еріка Вітлі?
О, це чудова ідея.
Досі не знаю, що подарую Келові на Різдво.
Я хочу, щоб ми всі,
і наші любі чоловіки,
пообіцяли зустріти це Різдво як діти.
З відкритими серцями й очима.
З вірою, що все можливо.
Що ми заслуговуємо на все хороше, чого бажаємо.
Більше... не відступаючи від високих очікувань,
бо боїмося висоти.
За віру в те, що чудові речі можливі,
бо ми віримо одне в одного.
Так.
Будьмо.
Це ти зробила?
Тато мені підказував.
Енні, він прекрасний.
Справді прекрасний. Дякую.
Використай для чого хочеш, але я думала про тексти.
Тексти?
Гаразд.
Таю,
він прекрасний.
Ми блукали Ноксвіллем і зайшли в антикварний магазин,
і хлопець там сказав, що це хороша камера,
бо, знаєш, я не...
Неймовірно.
І що ще неймовірніше, як ти підтримуєш мене й мою творчість.
Так як і ти мене й мою музику.
Ось чому
я... така рада тобі повідомити,
що мене прийняли в Монтерейський інститут мистецтв.
Це знаменита художня школа, в яку я й не думала попасти.
І хоча це набагато дорожче, ніж будь-де, де я дивилася,
батьки помагають мені розібратися.
Тож я не так часто буду вдома,
але, може, ти приїдеш до Каліфорнії.
Може, ви з гуртом там виступатимете.
Хіба не круто?
Вибач. Я знаю, це багато,
але я хотіла сказати тобі віч-на-віч, і накопичилося.
У нас усе вийде. Я знаю.
Я так тобою пишаюся.
І так тебе
люблю.
Обов'язково вийде.
Я теж тебе люблю.
ЗБЕРЕЖИ СЕРЕНІТІ! ВИГРАЙ ПРИЗИ!
Широка усмішка. Дякую.
Латкес, щойно зі сковороди.
Різдвяне печиво, гарячий шоколад, вишнева наливка.
Маєш гарний вигляд.
Дякую, шефе. Ось ваше замовлення.
Дякую.
Різдвяне печиво.
Не можу вирішити.
Хороша освіта нас підіймає,
може, віддамо шкільній системі?
Як завзятий турист хочу виступити на користь річки.
Гей.
Наповни банку до країв, та не знайдеш нікого
прибирати парки за такі гроші.
Зараз це не дуже доречно, Сі-Джею.
Ти син Клейтона Кемпа?
Так, мем.
Впізнала цей холодний вигин губи.
Мамо.
- Ви говорите про парки? - В певному сенсі.
Наша група обговорювала можливість перетворити наше захоплення в покликання.
Повідомте Пеггі, ми, хай там що, зробимо ставку на паркове прибирання.
Це так щедро з твого боку.
На.
Дякую, Бев. Дякую.
Ось як треба вести бізнес, юначе. Від щирого серця.
Гаразд? Майже прийшли. В тебе все виходить.
Так.
Гаразд. Сідай тут.
Лавка просто за тобою.
Повір мені.
Я вірю.
Чи... вірила.
Поки ти не почав тягати мене цілий день містом під час цього милого,
але, чесно кажучи, безумного квесту.
І хоча я ціную шанс згадати, де ми вперше поцілувалися,
і перше місце, де ми разом дивилися на місяць,
і перше місце, де я погрожувала знищити тебе в D&D,
все, що я хочу на Різдво, це день, щоб зосередитися одне на одному.
Чому ти такий екстра? Що відбувається? Просто скажи.
Шкарпетки, я ж тобі казала.
Вибач, що переборщив.
Я за драму, Кайле, але... здається, це щось інше.
Ага.
Так і є.
Це нерви.
Що? Чому?
Ти так багато для мене означаєш.
Хочу зробити кожну нашу мить захопливою,
щоб у тебе була тисяча чудових спогадів,
які б підтримували тебе, коли поїдеш у коледж.
Може, почнемо з тисячі поцілунків.
«Дракон відповів: "Я теж хочу бути важливим для тебе".
Принцеса Кейті зрозуміла.
Можливо, є щось, що б ми могли запропонувати тобі, щоб усі були щасливі.
Дракон відповів:
"Чого я хочу найбільше у світі — це друзі, з якими можна ділитися історіями"».
Ні, не зупиняйтеся.
Ми мусимо, Ебіґейл. Книжка ще не закінчена.
Але її можна передзамовити тут,
і всі гроші підуть бібліотеці, коли вона вийде.
Чекай, загадала бажання?
Що?
Хіба що не принижу себе цим кидком, ні.
Тато завжди казав мені, що кидання кільця для бажання,
і щоб зробити гарний кидок і побачити, чи воно здійсниться.
Як свічки на день народження.
Як життя.
Отже, це Сереніті на свята.
Воно чудесне.
Справжнє, щире й... таке чарівне.
Я хотів тебе дещо спитати.
Ти взагалі готуєш?
Від шефа це питання з каверзою.
Жодної каверзи.
Радше перехід до іншої розмови.
Де ти на шкалі від «Я можу закип'ятити воду»
до «Я можу приготувати печену Аляску по пам'яті»?
Це шкала?
Наразі.
Гаразд.
Правда.
Мені пощастило бути на рівні «Я можу закип'ятити воду».
Це нічого.
Але чи тобі подобається?
Коли вода нарешті починає закипати.
Що...
Це я спонтанний.
Закип'ятімо цю воду.
Що ти думаєш, Еріку?
Що з ними не так?
Вони чудесні. У чому річ?
- Вони мають бути трохи... - Солодші.
Як я погодилася пекти з експертами? Вони солодкі.
Лише трішки, серденько.
В мене дещо є.
- О, лід. Їм потрібен лід. - Лід?
Піду в їдальню й візьму відерце з льодом.
Чекай, ти... не покладеш лід на печиво.
Ні, не покладеш.
Ти покладеш його на руку пекарки.
Та лише якщо вона прийме запрошення провести решту життя,
вдосконалюючи рецепт любові, радості
й взаємної поваги.
Знаю.
Це швидко.
Може, навіть трохи божевільно.
Та не можу чекати ні секунди, щоб повідомити тобі,
як сильно хочу, щоб ти була моєю дружиною.
Моєю партнеркою.
Моя спорідненою душею.
Назавжди.
Мої руки...
руки тремтять, і я не хочу його впустити.
І воно холодне. Я...
Гелен.
- Ти станеш... - Так!
Так.
Дзвони Медді й Дані Сью.
Не можу.
Боюся, якщо розділю всю цю радість, вибухну, а потім розіб'юся й...
Чекай.
Я знаю, коли скажу їм, а зараз...
ти маєш це відкрити.
Це твоя ваза, яку я так необережно розбила.
Наомі Вебстер розповідала мені про топтання келиха
на її весіллі з Прією.
Вони сказали:
«Нехай це буде остання річ, що розіб'ється між нами».
Ти полагодила її?
Це називається кінцуґі.
Це японська процедура, яку робить ювелір в Іґрет-Фоллз.
Золото... нагадує нам, що
речі можуть бути ще прекраснішими
після того, як їх розбили.
Ми переживали труднощі
разом і окремо.
Я маю віру,
що ми можемо зробити одне одного сильнішими.
На тисячоліття.
Бо ти мені дозволяєш.
Я зарано?
О, мамо. Як давно ти знаєш?
Ти справді думала, що я приїхала на святкування Різдва?
Цей красунчик подзвонив мені й спитав, чи може він приїхати до Тампи,
аби я провела з ним співбесіду... щоб благословити це.
Наче в мене вже немає шпигунів у Сереніті,
які тримають мене... в курсі подій.
- Що? - Що?
Та я сказала йому, що дзвінка досить,
але я маю бути там, коли це станеться.
Слухай, я знаю, наскільки цінна любов,
і що її можуть забрати в тебе надто швидко,
і я рада, що ви довіряєте своїм серцям одне одному.
Це так прекрасно.
Мій вигляд?
Життя.
Що ви троє задумали?
Я знаю, що тільки вчора дзвонив.
Ні, вона не передумала.
Хотів привітати вас зі Святвечором, перш ніж ми підемо до церкви.
Так, до церкви.
З Гелен та її матір'ю.
Будемо, мамо, скоро.
Обіцяємо.
Дякую, тату.
Я люблю вас обох.
Оце подарунок.
Гей, я не надіну обручку на службу.
Не хочу затьмарити Джун.
Ще й на Святвечір.
Певен, вона це оцінить.
Ми готові йти?
Так, тільки одне.
Радіє світ
Так, ми готові. Я готова.
Це моя улюблена служба в році.
Моя улюблена ніч у році.
Ніч, що символізує нові починання.
Ніч, побудована на вірі й надії.
Ніч вкорінена... в любові.
І... зазвичай це моя улюблена проповідь у році.
Але сьогодні...
її просто не буде.
Джун?
Усе гаразд?
Любий, я думала, що витримаю службу,
але перейми вже три...
Я допоможу.
У Луки ангели кажуть нам: «Не бійся.
Я приніс добру звістку,
яка дасть велику радість людям».
Якщо пропущу проповідь, зможу закінчити службу.
Господь радіє твоїй відданості, але в нього сильніші нерви, ніж у мене.
Прошу, ходімо.
Але сьогодні Святвечір.
Ти нас добре навчила, і ми знаємо, що робити.
Прошу, піди з Девідом і Еріком.
Але, Гелен...
Це не три хвилини.
Збилася з ліку, поки молилася протриматися.
Я не питаю. Я кажу.
- Ми йдемо. Зараз. - Але...
Ну ж бо.
Прийдіте
О вірні
З радості
Ликуйте
Прийдіте
У Вифлеєм
Цар там родився
Ангелів володар
Прийдіте, поклонімось
Прийдіте
Поклонімось
Христу
Господу нашому
Христу, Господу нашому
О
Так, Господи
Ми вітаємо тебе
Народжений цього щасливого ранку
Cлава тобі, Христе
Ісусе
Хай буде Тобі хвала
Слово предвічне
Плоттю стало нині
Прийдіте, поклонімось
Прийдіте, поклонімось...
ВСЕ СПОКІЙНО, ВСЕ ЯСКРАВО
Прийдіте
Поклонімось...
Христу
Господу
Ну ось! Цьогорічний сімейний портрет.
Ти маєш бути на ньому, серденько.
Я встановлюю таймер, мамо.
«Щасливого Різдва» на три, два, один.
Щасливого Різдва!
Я так тішуся, що Джиммі та його друзі
розглядають інвестиційні можливості в Сереніті.
Будь-що, щоб тримати його ближче до дому.
Ага.
Найперше я обговорю мою ідею з Александером.
Ми теж. Тобто ранні етапи. Що ти плануєш, Джиммі?
B&B.
- Мені подобається. - Так?
Сестра зупиняється в Каслвуді, коли приїздить. Хотілося б ближче.
Мені шкода, що Кеті не приїхала.
Вона лишилася з Бонні й Триппом. Їм вона потрібна більше.
Але я хочу вернутися до твоєї ідеї з електровелосипедом.
Мій син захоплюється екотуризмом
і міг би бути ідеальним інвестором,
щоб допомогти тобі з Джеремі зрушити з місця.
Я домовлюся про зустріч відразу після першого числа?
Повністю відкритий до цього. Так, сер.
Я голодна.
Хтось ще?
Відведи мене до твоїх фрикадельок.
Обов'язково.
Хто б знав, що Санта — це плейбой-мільйонер із Чарльстона?
Це може бути неабищо, Дано Сью.
Ми справді можемо знайти спосіб здійснилися мрії всіх.
Ходімо знайдемо якусь омелу й поцілуємося під нею.
Кому потрібна якась дивна рослинка?
У мене стільки любові й удачі прямо переді носом.
Я кохаю тебе, Дано Сью.
Я кохаю тебе.
Щось не так?
У нас з Олівією та Роксан новий тур. Розігрів для чудового гурту...
Вітаю.
...в Європі.
Це здійснення мрії.
І знаєш, що б зробило цю мрію... ще кращою?
Контракт?
Розділити її з тобою.
Такий шанс випадає раз у житті.
І я хочу, щоб ми пережили це разом.
Ти зможеш зробити неймовірні знімки.
Буде весело.
Коли?
Цього літа.
І частково восени.
Я йду в університет.
Відклади?
Енні, будь ласка.
Я не можу. Не цю програму.
Ти мисткиня.
Цей тур підживить твоє мистецтво. Це ж ідеально.
Я хочу, щоб ми зробили це разом.
Таю, ні.
Я не відкладатиму мою мрію, щоб ганятися за твоєю.
І я не можу пропустити цей тур.
Ми не бачитимемо одне одного...
Тобі знадобилося 17 років, щоб сказати, що ти мене любиш.
Якщо ми не протримаємося, можливо, це і є відповідь.
Он там. Яка твоя улюблена?
Якщо ми не завадимо,
Кейті хоче віддати дещо Бекс.
Як мило.
Міс Кеті привезла це, коли приїжджала на похорон тата.
Це подарунок на Різдво, який він купив для Бекс.
Я мала надію!
Так!
Тепер у всіх хлопців є кишенькові ножі, а ми, дівчата, маємо браслети.
Дякую, Кейті.
Дякую.
Це був Білл.
Можна взяти Бекс до печива?
Як гарно з твого боку, Кеті.
Час печива.
Ось так, Бекс.
Яка прекрасна сім'я.
Дякую.
До речі...
«Бажаю, щоб Норін і Бекс переїхали до мене. Закоханий».
- Ага, так. - Так?
На, ось.
Іди надвір.
Таю.
Різдво якось не асоціюється з шампанським... але я схвалюю.
Справа не в Різдві.
Я тобі дещо скажу як другові.
Близькому, надійному другові.
Не реагуй.
Навіть так.
Ми з Гелен заручені.
Вона хоче сказати Медді й Дана Сью першою.
Тож ми просто готуємося до святкування.
Я винен тобі обійми й крики на кшталт: «Очманіти».
Гаразд. Усі занадто ввічливі.
Їжте. Пийте.
Хо-хо-хо. Ходімо в кафе. Гайда.
Гей, солоденька. Ходи.
Гей.
Ви двоє ні. Зачекай там.
Що?
З Енні все гаразд?
Всі ці емоції «моє останнє Різдво, перш ніж я поїду з дому».
Все буде добре.
Їй треба зосередитися на чудовому часі, який вона проведе в університеті.
Перш ніж прийдуть друзі та сусіди, тост.
Солодке немовля Ісус у яслах.
Це зірка чи діамант?
Розкажи все до останньої подробиці.
Я сказала: «Так».
І?
Є дата?
Ну, ще ні.
Це сталося швидко.
Ми зробимо решту повільно.
І ми подбаємо, щоб ти могла приїхати з Нью-Йорка, звісно.
Вони прийняли зустрічну?
Ну, вчора ввечері я отримала імейл. Я чекала. Звідки ти знаєш?
Це було б по-дурному.
Ти погодишся?
Гадаю, не погодитися було б по-дурному.
Господи помилуй.
Усе так швидко. В мене паморочиться голова.
А я зробила лише два ковтки маргарити.
Ну, що ж.
Знаєте,
я зробила це раніше.
Наші імена на трьох кільцях,
щоб нагадати нам, що б не приніс новий рік,
як би далеко одна від одної ми не були,
це... ми втрьох
завжди будемо силою,
завжди будемо любов'ю,
завжди будемо домом.
Я так сильно вас обох люблю.
Я теж вас обох люблю.
Я трьох.
Яке пречудове Різдво.
Що принесе новий рік?
Ніколи не думала, що скажу це, але забудьте про маргарити.
Нам треба шампанське.
Це можна влаштувати.
Зараз, Еріку!
- Що? - Що?
Еріку!
Вітання.
О, поглянь на них.
Задоволення, так.
Веселого Різдва.
Переклад субтитрів: Людмила Речич