‎DULCILE MAGNOLII
‎MĂ USUC DE DOR
‎Nu pot s-o fac.
‎Nu spune asta!
‎- Ajungi cât ai zice „pește”. ‎- E ciudat.
‎Și mă sperie. N-am mai fost cu avionul.
‎- Nimeni din familia mea n-a fost. ‎- Ascultă…
‎Fii atentă!
‎Ești o fată talentată.
‎Vei avea multe ocazii în viață
‎să faci lucruri în premieră ‎pentru familia ta.
‎Nu te teme să fii prima!
‎Fii mândră de asta!
‎Mama ta așteaptă în Louisville ‎să te îmbrățișeze.
‎Știu.
‎Mă bucur că îi porți.
‎Mi i-ai dat să-mi poarte noroc ‎și acum am nevoie.
‎Da? Știi ce e interesant la noroc?
‎Niciodată nu e prea mult.
‎Se asortează.
‎Mulțumesc, dnă Helen.
‎Ți-l pui în taxi.
‎- Doamne! ‎- A sosit. Gata?
‎- Cât o să zbor? ‎- Nouăzeci de minute.
‎Cam cât fac eu până la Tampa.
‎Și o să ne simțim amândouă minunat, da?
‎Da, așa o să facem.
‎POIANA CU FRASINI - PARC PENTRU COPII
‎Nu se balansează.
‎Toate sunt stricate.
‎Mai puțin astea.
‎Nu-i sfârșitul lumii.
‎Bagă-i la spălat când ajungem acasă! ‎O să se curețe.
‎Katie, am întrebat-o pe mama lui Melanie ‎dacă ăsta e părculețul.
‎Îi spun să ne vedem la Wharton's?
‎Nu-i place pizza. ‎Mergeți voi! Eu aștept singură aici.
‎- Nici gând! ‎- Cum se joacă aici copiii?
‎Nu cred că se joacă.
‎Mamă, i-ai spus primarului Hall?
‎O să-i spun când îl văd.
‎De ce să aștepți? Nu rezolvăm noi?
‎- Care „noi”? ‎- Tu, eu, prietenii noștri.
‎Și eu!
‎Dacă ne adunăm, terminăm în două zile. ‎Vopsea, lemn și efort susținut.
‎Cred că e mai complicat de atât.
‎Și ar fi bine să vă gândiți ‎când le digerați pe toate.
‎Deci ne avansezi de la „mâncați tot”
‎la „mâncați echilibrat”?
‎Împărtășesc ce învăț. ‎Poți să faci și tu la fel.
‎Mi-ai zis să explorez.
‎Îmi ofeream opinia.
‎Ca un echilibru ‎între cicăleală și nepăsare.
‎Eu caut echilibrul ‎între ce credeam că știu
‎și ce nici nu-mi trecea prin minte.
‎Scumpule, asta e natura vieții.
‎Și a tot ce aduce ea.
‎Poate ți-ar prinde bine ‎să te dai în leagăn,
‎dar nu cred ‎că te avânți așa de sus ca mine.
‎Mă provoci?
‎Acum, da. Stai tu unde e noroi, ‎deja ți-ai făcut praf pantofii!
‎Stai, ai furat startul!
‎Mamă!
‎- Am reușit! ‎- Felicitări!
‎A șofat exemplar tot drumul până aici.
‎Bravo, scumpo!
‎Conducerea preventivă e esențială.
‎Și ține-ți telefonul în torpedou,
‎ca să nu fii tentată să te uiți la el și…
‎Da, mamă.
‎Da. Și fără alți pasageri în afară de noi.
‎- Ai înțeles? ‎- Da.
‎Și tu îți plătești benzina și asigurarea.
‎Da, mamă.
‎Dar bucură-te! ‎E mare lucru că ți-ai luat permisul.
‎Libertate, drumuri la prieteni, plimbări…
‎Pe o rază de 50 km.
‎Nu mai departe ‎de Egret Falls sau Castlewood.
‎Pot să mă duc la Castlewood?
‎Au un mare magazin TJ Maxx ‎și mi-aș lua niște rochii pentru școală.
‎Ce cauți aici?
‎Scumpo…
‎I-am zis să aleagă ‎unde-și ține picioarele.
‎Pe măsuța mea de cafea ‎ori în brațe, după ce i le rup.
‎Nu știu cum ar fi să am iar întâlniri.
‎- Să deosebesc nebunii de mizerabili. ‎- Nu te grăbi!
‎Și, când revii în joc, ai răbdare! ‎Va trebui să respingi mulți broscoi.
‎Nu trebuia să-i sărut?
‎Ești mai amabilă decât mine. ‎Dar există și prinți. Crede-mă!
‎Ești cu cineva?
‎S-ar putea.
‎Povestește-mi!
‎Păi…
‎Noreen?
‎Și Rebecca.
‎- Nu mă așteptam să vă văd aici. ‎- Bill.
‎Bună ziua! Cu ce vă pot ajuta?
‎Păi, doar…
‎Acum lucrez aici.
‎Șefa mea sprijină mamele angajate.
‎Ca să vezi!
‎Neen, n-am terminat de amenajat. ‎Vii cu Bex să mă ajuți?
‎Am de despachetat ‎ditamai cutia cu broscoi de pluș.
‎Cu plăcere!
‎Du-te, vin și eu ‎după ce îl ajut pe domnul.
‎Ce doreați, domnule?
‎Un voucher pentru o prietenă deosebită.
‎Ce drăguț!
‎Locul ăsta e plin de femei deosebite. ‎Prietena dv. se va simți ca acasă.
‎Ne bucurăm cu toții că o avem pe Noreen.
‎Sunt un mielușel rătăcit prin pădure
‎Știu că aș putea să fac mereu bine
‎- Mamă… ‎- Ce e?
‎Nu poți să scoți restul familiei din casă
‎și apoi să nu vorbești cu mine.
‎Umpleam și eu golul ‎până decizi să începem.
‎Aș putea încerca să ghicesc ‎de ce ne-ai făcut surpriza să ne vizitezi.
‎Nu e ce i-ai zis fratelui tău, ‎că îți era dor de orezul lui cu carne.
‎Ba îmi era dor.
‎Să te vegheze
‎M-am despărțit de Ryan.
‎Îmi pare rău.
‎- Drumul vostru a avut multe hopuri. ‎- Ei bine, am ajuns la capătul lui.
‎Definitiv.
‎Nu vreau să-ți ignor suferința, ‎dar cred că a fost o decizie excelentă.
‎Ryan ți-a adus ‎pe câtă bucurie, tot pe atâta durere,
‎și meriți toată bucuria din lume.
‎O să te aline ‎orezul cu carne gătit de Zeke?
‎Am nevoie de oamenii ‎care mă înțeleg cel mai bine.
‎Mă bucur că ești aici, scumpo.
‎Dar chiar nu te înțelege ‎nimeni din Serenity?
‎Nu așa ca voi.
‎Doar asta e problema?
‎Chiar de n-o fi el
‎Un bărbat frumos ‎După gustul altor femei
‎Pentru inima mea
‎El are cheia
‎Îl mai știi.
‎Maddie!
‎Sunt aici.
‎De când aflu eu ultima veștile importante?
‎Nu e așa. Nu știu la ce te referi.
‎Ryan și Helen!
‎Ce-i cu ei?
‎- Nu știai? ‎- Mamă!
‎Ryan și Helen s-au despărțit ‎și Ryan a plecat iar din oraș.
‎Poftim?
‎„Scumpă doamnă Paula,
‎nu o invocați pe mătușa ‎să mă târască în iad.
‎Am provocat multă suferință ‎și o să plec singur.
‎Cu umilință și regret, Ryan Wingate.”
‎Vai, Helen…
‎Am trecut pe la ea să văd cum se simte.
‎Iar scumpa de Ginger Zimmerman, ‎vecina de alături,
‎a zis că Helen și CeCe ‎sunt plecate din oraș în weekend.
‎Chiar nu știai?
‎Nu. Helen nu vorbește cu mine.
‎- Poftim? ‎- Nu-mi răspunde. Nici Dana Sue.
‎Brusc, cele mai bune prietene ‎m-au lăsat pe dinafară.
‎Doamne!
‎Îmi pare rău că nu ți-am găsit ‎un tricou cu „mi-e dor de iubitul meu”.
‎Nu-i nimic, o să ne tot întoarcem aici,
‎fiindcă acum am permis ‎și lucruri de cumpărat,
‎deci pot să vin cu mașina.
‎„Dacă-ți plătești benzina, scumpo.”
‎Super!
‎Am mulți veri pe-aici. ‎Trebuie să fim discreți, să nu afle mama.
‎Dar sper că o să-i treacă ‎până la festivalul toamnei
‎și că o să mergem împreună la bal.
‎Aoleu! Va trebui ‎să merg iar la cumpărături.
‎Vino cât de curând!
‎Mulțumesc. Sunt recunoscător.
‎Tată, îmi pare foarte rău!
‎Scumpo, nu-i nicio problemă.
‎Ești teafără. Asta e tot ce contează.
‎Dar mașina ta e…
‎- Doar o mașină. ‎- Annabelle!
‎- Mamă? ‎- Ești rănită?
‎- Nu. E teafără. ‎- Să văd!
‎Slavă Domnului Atotputernic! ‎Spune-mi ce s-a întâmplat!
‎Jackson?
‎Ce?
‎Jackson!
‎Sper că ai o explicație ‎sau un înger păzitor zdravăn.
‎- N-am fost implicat. ‎- Bine.
‎Adică nu eram în mașină, ‎dar am vrut să mă asigur că e teafără.
‎Și te ascunzi în loc s-o consolezi?
‎- Nu voiam să fim văzuți. ‎- Poftim?
‎- Nu vrei să fii văzut cu fiica mea? ‎- Nu. Ba da.
‎Adică mama mi-a interzis s-o văd,
‎deci nu vream să fim văzuți, ‎mai ales într-o situație ca asta.
‎N-ai voie s-o vezi. De când?
‎Din iulie.
‎Dar țineți așa de mult unul la altul…
‎Da, doamnă!
‎…încât ai considerat că e mai important ‎să continuați să vă vedeți…
‎Da, doamnă!
‎…și să ne mințiți pe mama ta și pe mine.
‎Du-te acasă, Jackson!
‎Da, doamnă.
‎Ce făcea Jackson?
‎Ți-a fost neclar vreo secundă
‎ce părere am despre a fi mințită?
‎Telefonul!
‎Cheile!
‎- Cine duce mașina acasă? ‎- Vii cu Cal după ea.
‎Ea nu se mai duce
‎decât la treabă, la școală ‎și la biserică până mă vedeți în groapă!
‎A fost doar o tamponare ușoară.
‎M-a mințit.
‎Urcă în mașina de serviciu!
‎Ești însuși Jeremy, nu?
‎Da. Sper că e de bine.
‎Sunt Noreen Fitzgibbons. ‎M-a trimis prietenul meu, Isaac.
‎Noreen și Rebecca. ‎Colocatarele pe care le tot laudă Isaac.
‎Ce drăguț! A fost foarte tolerant ‎cu gălăgioasa asta mică.
‎Îngerașii sunt gălăgioși. Sunt veseli.
‎Îngerașul m-a adus aici, cred.
‎Am niște probleme stomacale neobișnuite.
‎Nu știu dacă de la ea, ‎de la stres sau de la stresul cu ea.
‎Prietena mea Genevieve ‎mi-a recomandat lapte de vacă,
‎iar Isaac, de capră, și a zis ‎că găsesc la tine, așa că iată-mă!
‎Da, am. Și mie îmi place.
‎Industrializarea vitelor a afectat mediul. ‎Și laptele de capră e mai savuros.
‎Cel de migdale sau cocos ‎ar putea fi alergic pentru Bex,
‎așa că laptele de capră e perfect.
‎Recunosc, sunt impresionată.
‎Patru surori, șapte nepoți. ‎Le am cu bebelușii.
‎Sunt asistentă medicală, ‎la prima naștere,
‎și acum beau lapte de capră, se pare.
‎Hai să te rezolv!
‎O să-ți dau un pont.
‎Cafea, un strop de lapte și puțină miere.
‎Acum chiar că m-ai convins.
‎Mulțumesc.
‎- Te ajut cu ceva? ‎- Olivia, nu?
‎Olivia Harris, Tyler Townsend. ‎Cu ce te ajut?
‎Suntem colegi la statistică. ‎Se pare că ai putea să ne și predai…
‎Tyler, a treia oară e cu noroc. ‎Te ajut cu ceva?
‎Bine, pornesc muzica.
‎Ai înțeles punctul șapte din temă?
‎Da.
‎M-ai putea ajuta? Eu nu prea înțeleg.
‎În sfârșit! Sigur. Ia loc!
‎- Sper că ai gumă. ‎- Da.
‎Jeremy!
‎Salut!
‎Mulțumesc mult.
‎Vrei să le aduc eu? Te scutesc de drum.
‎Mulțumesc, dar o să desfac una
‎cum ajung în bucătărie.
‎Ești tare ocupat.
‎Ți-am cunoscut colocatarele. ‎Adorabile, cum ai zis.
‎Și l-ai înlocuit pe Erik ‎de când e la Kathy.
‎- Kathy? ‎- E manager asistent la Z's.
‎- Sora lui Ronnie Sullivan. ‎- Poftim?
‎Da. Nu ți-a spus nimic?
‎Furnizorul lor de vinuri e amic cu mine ‎și a zis că tipa e o tornadă pe tocuri,
‎dar, dacă îi ține cineva piept, ‎ăla e Erik.
‎Așa sper, sincer.
‎Bailey a zis că pot sta aici.
‎- Annie și-a luat permisul. ‎- Și încă ceva.
‎- Ce? ‎- Ce vrei, Maddie?
‎Actele pentru fundație. ‎Eu le-am semnat. E rândul tău.
‎Asta e tot?
‎Helen s-a despărțit de Ryan.
‎- Îmi pare rău. ‎- Helen nu e în oraș.
‎În locul ei, și eu aș pleca ‎să-mi limpezesc mintea.
‎Și cu noi cum rămâne?
‎Le avem și noi pe ale noastre.
‎Mă refer la Helen. Cred că distrusă.
‎Dacă voia să vină la noi, ‎ar fi venit, dar n-a făcut-o.
‎O să-i respect decizia,
‎fiindcă m-am săturat să tot insistăm ‎să stăm de vorbă, fără niciun rezultat.
‎Lupt pentru cei dragi.
‎Lupți cu cei dragi.
‎Bine, puțin mai încolo. Gata! Da. Perfect!
‎Bun. Acum, să vedem ‎unde punem masa pliantă!
‎- E în dulapul din hol? ‎- O aduc imediat, mamă.
‎Bine. Eu mai aduc niște fețe de masă, da?
‎Totul, din cauza unei pisici.
‎Ce tot spui acolo?
‎Pisica mătușii Rachel, Purry Sledge.
‎- Când pisica iubește o femeie. ‎- Și o femeie, pisica.
‎O știi pe dna Alberta? ‎Prietena mătușii Rachel?
‎Avea un râs sonor, colorat.
‎Și purta mereu eșarfă cu broșă.
‎- A murit cam acum un an. ‎- Da.
‎După înmormântare, ‎mătușa Rachel a dat o găleată de bani
‎pe o mâță puricoasă cu colți ascuțiți.
‎O nouă prietenă.
‎Anul ăsta, ‎mătușa Naomi organiza banchetul,
‎dar ea și câinii ei corgi ‎au o aversiune față de Purry.
‎Dar mătușa Rachel nu vine fără Purry. ‎Așa că a sunat marți la noi, în lacrimi.
‎Nici n-a vorbit cu mine. ‎Ce dacă e casa mea?
‎A cerut-o pe mama ‎și a insistat să găzduiască ea petrecerea.
‎Și voi ați acceptat bucuroși, ‎de dragul lui Purry și al lui Rachel.
‎Îți par bucuros?
‎Jumătate o să ne alegem cu urticarie,
‎jumătate, cu purici ‎și nimeni n-o să-și mai vorbească.
‎Din cauza unei afurisite de mâțe!
‎Nu poate fi așa de îngrozitor.
‎Îți spun eu ce îngrozitor e.
‎Rachel, care era mătușa mea preferată, ‎nu-mi mai vorbește
‎de când am comentat ‎că mi-a pișat mâța papucii.
‎O să-i treacă.
‎Te iubește mai mult ‎decât pe noi toți la un loc.
‎Crezi ce vrei, dar te înșeli amarnic.
‎Helen.
‎Ce e? Ce am spus?
‎Îmi pare rău.
‎- Te simți bine? ‎- Nu!
‎Mi-ai luat un an din viață!
‎De asta arătai brusc…
‎Ai grijă ce spui!
‎Am terminat.
‎Mi-a deschis Katie. Scuze!
‎Te iert.
‎Mai ales de când înveți să te abții.
‎Dai și lecții?
‎Ce ai pățit?
‎E vorba de mine, Helen și Dana Sue.
‎Insist să le ajut ‎și nu fac decât să înrăutățesc situația.
‎Helen s-a despărțit de Ryan ‎și nu ne-a zis.
‎Sunt sigur că e dureros.
‎Dar poate avea nevoie să stea singură ‎înainte să discute cu voi.
‎Într-atât, încât a plecat din oraș.
‎Sunt o prietenă groaznică?
‎Vrem să îi ajutăm pe cei dragi.
‎Dar, uneori, ce facem noi nu îi ajută.
‎Trebuie să lase de la ei.
‎Și nu oricine poate face asta ‎când îți dorești tu.
‎Le îndepărtez de mine?
‎Știu că nu e intenția ta.
‎Știu că vrei să rezolvi lucrurile.
‎Dar cum să rezolvi ceva ‎când celălalt nu vrea asta?
‎E vorba de un echilibru.
‎Uneori îi ajuți direct
‎și alteori îi ajuți să se ajute.
‎Tocmai am vorbit cu Ty despre echilibru.
‎Mi-a spus cineva înțelept ‎că e mai ușor să dai sfaturi
‎decât să ți le urmezi.
‎Da.
‎Dar eu am auzit de la mai multă lume
‎că mama lui Ty e o femeie deșteaptă.
‎Ar trebui s-o asculți.
‎Noreen.
‎Putem să vorbim?
‎Când te-am văzut cu Rebecca la salon…
‎Mi-a dat seama câte am ratat deja.
‎- Vreau să fac parte din viața ei. ‎- Faci parte.
‎Dar nu în mod semnificativ.
‎Toate bune?
‎Salut, Isaac!
‎- Doar… ‎- Trecuse pe aici.
‎Îți respect…
‎decizia de a nu-i trece numele meu ‎în certificatul de naștere.
‎Serios.
‎Dar nu vreau să ratez momentele majore,
‎să fiu silit ‎să completez golurile dintre fotografii.
‎Vreau să pot să o cunosc
‎și ea, pe mine.
‎Am luat decizii regretabile ‎în ce te privește, dar asta, nu.
‎Și, dacă nu mă respecți ‎ca fostă logodnică, fie!
‎Dar respectă-mă ca mamă a Rebeccăi!
‎Când va putea hotărî singură
‎dacă te vrea în viața ei, ‎nu o s-o împiedic,
‎dar ea va fi mereu prioritatea mea.
‎Bex și nevoile ei. Nu tu și nevoile tale.
‎Dar, Noreen…
‎Nu!
‎Chiar nu înțelegi câți oameni ai rănit?
‎Noreen…
‎Regret.
‎Nu regreta! Fii mai bun!
‎Dacă nu pentru tine, măcar pentru copii.
‎Toți copiii tăi.
‎Ascultă…
‎Pentru Rebecca.
‎Noapte bună!
‎Doamnă Paula.
‎Dana Sue.
‎M-am gândit să dau o mână de ajutor.
‎Mulțumesc, dar mă descurc ‎cu niște fursecuri și limonadă.
‎Nu la asta voiam să te ajut.
‎Sper că știi.
‎Doamnă Paula…
‎Fată dragă,
‎lumea ne împarte multe poveri.
‎Dar nu trebuie să le ducem pe toate.
‎Dumnezeu cel blând ‎ne lasă să le abandonăm pe cele mai grele.
‎Furia.
‎Regretul.
‎Tristețea.
‎Ar fi păcat să nu Îi acceptăm darul.
‎Maddie! Ai venit la țanc.
‎Fug la bucătărie ‎să mai aduc fursecuri cu scorțișoară.
‎O ajuți tu puțin pe Dana Sue?
‎- Pot eu… ‎- Desigur.
‎Blândețea fie cu noi!
‎Cu ce să te ajut?
‎Ce n-aș da să știu…
‎Ce zici, să aștept aici?
‎Poate îți dai seama.
‎- Vreți un fursec? ‎- Da.
‎Poftiți!
‎Ai grijă! Dacă se ia pedeapsa?
‎Ce-ai pățit?
‎Ai mei au aflat ‎că n-aveam voie să mă văd cu Jackson.
‎Cum adică?
‎- Mama ne-a interzis. ‎- Și nu v-ați despărțit?
‎Nu e drept!
‎Față de cine?
‎Scuze!
‎Te simți bine?
‎Da.
‎Ba nu. Sunt un prost!
‎- Total fals. ‎- Ba sunt.
‎Puteam de la început să…
‎Pot să te ajut?
‎Ai permis auto?
‎Nu te concentrezi, omule! Hai!
‎Cel puțin, eu nu m-am fript.
‎Bine, Isaac.
‎Ce-i cu tine?
‎Ce știi despre noile tale cunoștințe?
‎Nu. Încetează!
‎- Nu vorbim despre asta. ‎- Doar…
‎Ești bine intenționat, ‎dar bârfa nu mă readuce la Sullivan's.
‎Ascultă… Nu e o bârfă.
‎E o informație.
‎Orașul ăsta nu prea face diferența.
‎Îmi ești prieten, nu?
‎Să discutăm și altceva ‎în afară de viața mea amoroasă!
‎Iartă-mi indiscreția!
‎Mulți oameni din viața mea ‎au ajuns să sufere
‎din cauza unora ‎care nu erau cine se pretindeau.
‎Detest că te numeri printre ei.
‎Salut!
‎Se simte bine?
‎Nu. Își face griji ‎când nu are de ce să-și facă.
‎- Pentru tine? ‎- Da.
‎E tânăr. Te admiră.
‎Dar să nu mă dădăcească!
‎Nu-i așa de ușor, nu? ‎Mai ales dacă simte că l-ai respins.
‎I-ai respins. ‎Când ai plecat de la Sullivan's.
‎Pot să le scriu băieților să nu mai vină.
‎Nu, lasă!
‎Sau lui Isaac, să se întoarcă.
‎Lasă-l în pace!
‎E bine intenționat.
‎Poate nu trebuia să-l reped,
‎dar nu e răspunzător de necazurile mele.
‎Prietenia se ține scai de tine, nu?
‎Ar trebui să ne destăinuim mai des, ‎cum ai zis tu, sau să turnăm, ca fetele.
‎Dar și ele au problemele lor.
‎Îmi pare rău.
‎Nu se înțeleg bine momentan.
‎Iar Helen nu mai e cu Ryan.
‎Îmi pare rău.
‎Ții minte discuția despre demoni?
‎Sper că nu fugi de vreunul.
‎Speranța mea e că fugi ‎spre ceva care îți aduce fericire.
‎L-ai îngrijorat pe fratele tău ieri.
‎De parcă nu m-a mai văzut plângând.
‎Cele mai multe lacrimi ‎chiar el mi le-a provocat.
‎Și pe cele de ieri, tot el?
‎Nu.
‎Atunci, cine?
‎Probabil că mai aveam de plâns ‎ca să-l uit pe Ryan.
‎E vorba de Ryan? Sau de mine?
‎E vorba de faptul că ai venit ‎până în Tampa ca să plângi.
‎- M-am certat cu Dana Sue și Maddie. ‎- De ce?
‎Ryan.
‎Se temeau că nu sunt fericită cu el.
‎Și apoi v-ați despărțit. Ca să vezi!
‎Niciodată n-ai urmat sfaturile.
‎Atâtica erai când ne-am dat seama
‎că în cazul tău ‎soluția e psihologia inversă.
‎Orice îți spuneam să faci,
‎din mândrie făceai tocmai pe dos.
‎Nici sfaturile înțelepte,
‎nici psihologia, de orice fel,
‎n-o să fie de ajutor acum.
‎Despărțirea de Ryan e una, dar…
‎ruptura dintre mine, Dana Sue și Maddie e…
‎Scumpo!
‎Orice se poate rezolva.
‎Când termini salata de cartofi,
‎o să vină fratele tău ‎și o să-i pună niște smântână.
‎Apoi o să vin eu ‎și o s-o mai dreg cu niște mirodenii.
‎Dar, sigur, tu rămâi în Tampa, ‎plângi și decretează că totul e pierdut!
‎Trebuie neapărat să păzesc salata?
‎Doar dacă ți se pare ‎că alții nu se pricep s-o facă.
‎Pare liber. Nu se zărește niciun Lewis.
‎Revin imediat.
‎Ești grozavă!
‎Orice, pentru iubire.
‎Intră!
‎Dle dr. Townsend.
‎Mulțumesc că m-ați primit!
‎Cu plăcere!
‎Mă ocup de urgențe, ‎dar n-am avut niciuna, din fericire.
‎M-am bucurat că m-ai sunat.
‎N-am vrut să vin neanunțat.
‎Ar fi ca și cum v-aș veni la ușă nepoftit.
‎Isaac, vreau…
‎Nu mai veniți la mine acasă ‎fără să fiți invitat!
‎Nu-i forțați limitele lui Noreen!
‎Și nu vă prefaceți că sunteți ‎ceva ce nu sunteți pentru ea și Bex.
‎Sunt tatăl Rebeccăi.
‎O să-mi vorbiți fără să clipiți ‎despre cum sunteți tată?
‎I-ați dat lui Bex niște ADN. Atât.
‎Acum o să-i dați pace.
‎Și Noreen merită asta.
‎Și eu.
‎Mulțumesc că m-ați ascultat!
‎Am scos ornamentele. ‎Putem începe să sablăm și să finisăm.
‎De ce e așa de relaxantă munca manuală?
‎Sari complet peste faza
‎cu „nu se aliniază” ‎și „șurubul ăsta de unde e”?
‎Nu. E obligatorie?
‎Mie îmi pare educativă,
‎dar, sigur, treci direct ‎la plăcerea de a făuri ceva!
‎Ceva ce știu că va dăinui, înțelegi?
‎După un meci de baseball, cu ce rămâi?
‎Cu febră musculară. ‎Sau poate cu un trofeu.
‎Da, dar nu e ceva ce poate atinge ‎nepotul tău într-o bună zi, spunând:
‎„Bunicul a făcut asta pentru mine
‎când nici nu mă născusem.”
‎Scuze, m-a luat valul. ‎Devin teatral, precum Kyle.
‎Nu, deloc. Ești tu însuți.
‎Te racordezi la o pasiune.
‎Poate chiar la o direcție în viață?
‎Scuze că am bocit!
‎Aș vrea să te pot ajuta.
‎Nu ai cum, dar tot o să mă revanșez.
‎Vino cu mine!
‎Te rog!
‎Nu! Nu e nevoie ‎să te revanșezi față de mine.
‎- Putem lua loc lângă voi, doamnelor? ‎- Vă rugăm!
‎Mătușă Rachel.
‎Zeke. Mulțumesc de găzduire! ‎Copiilor pare să le meargă bine.
‎Mulțumesc.
‎Incredibil! Luke s-a înălțat ‎cinci centimetri de la 4 iulie.
‎Da, așa e.
‎- Ce-ți face pufoșenia, mătușă Rachel? ‎- Vai! Foarte bine!
‎Purry arată… pufos.
‎Nu mă păcălești, Zeke. ‎Nu ți-a plăcut și nu-ți place Purry.
‎Mătușă Rachel, cred că ai înțeles greșit.
‎Zeke tocmai vorbea despre Purry la bufet.
‎- Numai de rău. ‎- Ba nu.
‎M-a rugat să-i fac un serviciu ‎și am acceptat.
‎Știu că azi e sărbătoare, dar pot vorbi ‎în calitate profesională, mătușă Rachel?
‎Desigur.
‎- O dai în judecată pe Rachel? ‎- Nu pricep nimic.
‎Zeke spunea că te chinuie mai rău artrita.
‎Așa e.
‎Ce faci dacă nu mai poți ‎să te ocupi de Purry?
‎Mi-e groază să mă gândesc.
‎Nimeni nu ține la Purry ca mine.
‎Dar Zeke i-a iertat boacăna
‎și știe cum e ‎să-ți faci griji pentru cei dragi
‎și să te întrebi cum îi poți ajuta.
‎E băiat bun. Zeke, adică.
‎- Așadar? Mătușă Rachel! ‎- Da?
‎Cred că ar trebui să-ți lași ‎o parte sau toată averea
‎pisicii.
‎Cu voia Domnului, o să ne îngropi pe toți, ‎dar știu că te frămânți
‎întrebându-te cine ar avea grijă ‎de Purry Sledge dacă ai păți ceva.
‎Pot să fac asta? ‎Să-i las toți banii lui Purry?
‎Indirect.
‎Creăm un fond fiduciar ‎și lăsăm instrucțiuni de îngrijire.
‎Apoi numești un tutore,
‎cineva care ține la Purry ‎la fel de mult ca tine.
‎Cineva care se va asigura ‎că scumpetea pufoasă
‎are tot ce îi trebuie în caz de nevoie.
‎Poate un tutore ‎care și-a dovedit deja dorința
‎de a-și reînnoi relația cu Purry.
‎Ce om grijuliu ești, Zeke! ‎Sunt mândră de tine.
‎- Mulțumesc, Helen! ‎- Oricând, mătușă Rachel!
‎Zeke!
‎Ce băiat bun ești!
‎Mereu ai fost preferatul meu.
‎Ar trebui să plecăm spre prietenele mele.
‎Dacă mai stai, ți-o iau înainte.
‎Prelungesc suspansul, ‎fac un truc cu cărți, văd eu.
‎Nu.
‎Sunt gata.
‎- Îi dai asta lui Kathy când vine? ‎- Bine.
‎Mi-a făcut plăcere să colaborăm.
‎- Mergem? ‎- Da.
‎A fost frumos ‎ce ai făcut pentru Rachel și Zeke.
‎- Cred că și tu ai un merit. ‎- Care?
‎Că am născut o fată deșteaptă? ‎Da, accept laurii pentru asta.
‎Mă bucur că i-am amintit lui Rachel ‎că cei care o iubesc
‎țin la aceleași lucruri ca ea, ‎chiar și când e greu s-o arate.
‎Mai ales când e greu.
‎Cu tine n-a fost greu.
‎Ai fost îndatoritoare și blândă.
‎Ai dus-o la adevăr ‎cu iubire și integritate.
‎Iar ăsta, draga mea, e un dar.
‎Fie că îl oferi familiei naturale, ‎fie celei pe care ți-ai făurit-o.
‎Îmi place familia asta.
‎Ai un stilou frumos, ca buni?
‎Pentru caligrafie? E bun un creion.
‎Nu, vreau să scriu o scrisoare.
‎Cui?
‎Lui Kyle. Am țipat la el ieri.
‎Vreau să-mi cer iertare ‎și să-i spun ce mult țin la el.
‎Vino încoace!
‎Îmi trebuie doar unul.
‎Știu, scumpo.
‎Dar mi-ai dat o idee grozavă.
‎Vreau să scriu și eu niște bilete.
‎DRAGĂ HELEN,
‎Cine dracu' e Trish?
‎Subtitrarea: Liana Oprea