Jeg kan ikke.
Ikke si sånt.
-Det vil være over på et blunk. -Det er rart.
Det er litt skummelt. Jeg har aldri flydd før.
Ingen i familien min har det.
Du.
Kom her. Du er en talentfull ung kvinne.
Du vil få muligheter til å gjøre ting ingen i familien din har gjort.
Våg å være den første.
Vær stolt.
Mora di er i Louisville og venter på en klem.
Jeg vet det.
Takk for at du har på disse.
De bringer hell, og jeg ville ha litt.
Ja? Vet du hva det rare med hell er?
Du kan aldri ha for mye.
Det matcher.
Takk, Miss Helen.
-Ta det på i drosjen. Den er her. Klar? -Herregud.
-Hvor lang flytid? -Nitti minutter.
Omtrent like lang som for meg til Tampa.
Begge to skal ha det gøy, ok?
Ja, det skal vi.
ASH GROVE LEKEPLASS
Dumpla virker ikke.
Alt her er ødelagt.
Disse vil virke.
Ikke verdens undergang.
Putt dem i vaskemaskinen når du kommer hjem. Det går bra.
Jeg tekstet mora til Melanie, for å se om vi var på rett lekeplass.
Skal jeg foreslå Wharton's?
Hun hater pizza. Dere kan dra. Jeg kan vente her selv.
-Nei, det kan du ikke. -Hvordan leker barn her?
De gjør ikke det.
-Vet ordfører Hall om det? -Jeg skal si fra når jeg møter ham.
Kan vi ikke bare fikse den?
-Hvem er vi? -Du, meg, vennene våre.
Jeg kan hjelpe.
Er vi mange, er det gjort på et par dager.
-Maling, tømmer, hardt arbeid. -Det er nok litt mer enn det.
Pass på at dere ikke tar på dere for mye.
Så vi rykker opp fra spis opp alt på tallerken-klubben,
til balansert tallerken-klubben.
Jeg deler det jeg lærer. Gjør gjerne det samme.
Du sa jeg kunne utforske.
Jeg bare sjekker.
Jeg balanserer mellom å kretse rundt og ignorere.
Og jeg mellom det jeg trodde jeg visste, og det jeg aldri engang tenkte på.
Det er det livet handler om.
Og alt midt i mellom.
Kanskje litt husking vil hjelpe,
men du kan kanskje ikke huske like høyt som meg.
-Er det en utfordring? -Ja, nå så.
Ta den gjørmete sida, for de skoa er møkkete!
Vent, du har et forsprang!
Mamma.
-Jeg klarte det! -Gratulerer!
Det var feilfri kjøring hele veien hit.
Bra jobba, vennen.
Defensiv kjøring er viktig.
La mobilen ligge i hanskerommet,
så du ikke blir fristet til å se på den.
-Ja, mamma. -Ingen passasjerer utenom oss.
-Forstått? -Ja.
Du er ansvarlig for bensin og forsikring.
Ja, mamma.
Men nyt det. Å få førerkort er stort.
Frihet, treffe venner, dra til gøyale steder…
Innen en 50 km radius.
Ikke lenger enn Egret Falls eller Castlewood.
Kan jeg kjøre til Castlewood?
Det er en stor TJ Maxx der, og jeg trenger nye kjoler til skolen.
Hva gjør du her?
Vennen.
Jeg ba ham velge hvor han likte føttene bedre.
På salongbordet mitt eller festet til bena sine.
Jeg kan ikke forestille meg å date igjen.
-Skille de gale fra de sjanseløse. -Ta deg god tid.
Når du er klar igjen, vær tålmodig.
Du må sparke mange frosker underveis.
Kysse, mener du?
Du er snillere enn meg. Men prinsene er der ute. Stol på meg.
Dater du noen?
Kanskje.
Få høre.
Vel…
Noreen?
Og Rebecca.
-Jeg forventet ikke å se dere her. -Bill.
Hallo, kan jeg hjelpe deg?
-Jeg skulle bare… -Jeg jobber her nå.
Sjefen min støtter arbeidende mødre.
Så bra.
Neen, jeg ordner rommet mitt. Kan du og Bex hjelpe meg?
Jeg må pakke ut en hel eske med kosedyrfrosker.
Med glede.
Gå opp, jeg hjelper denne herren først.
Hva trenger du?
Et gavekort til en spesiell venn.
Så omtenksomt.
Hele stedet er fullt av spesielle kvinner. Vennen din vil føle seg hjemme.
Vi er så glade for at Noreen er her.
Jeg er et lite lam Som i skogen gikk seg vill
Jeg vet jeg kan alltid være snill
-Mamma. -Hva?
Du får ikke be resten av familien om å gå,
så vi må vaske opp, uten å snakke med meg.
Jeg fyller tomrommet til du er klar.
Jeg kan starte med å gjette hvorfor du overrasket oss med å komme hjem.
Å si til broren din at du savner risen hans er løgn.
Jeg savner den.
For å passe på
Ryan og jeg slo opp.
Så leit.
Dere har hatt en tøff reise.
Den er nå til veis ende.
For godt.
Jeg vil ikke avvise sorgen din, men jeg synes det er et utmerket valg.
Ryan forårsaket deg like mye smerte som glede opp gjennom årene,
og du fortjener kun glede.
Så Zekes ris vil lege hjertet ditt?
Jeg vil bare være med dem som forstår meg best.
Jeg er glad for å ha deg her,
men sier du at ingen i Serenity forstår deg?
Ikke slik du gjør.
Er det alt som foregår?
Selv om han kanskje ikke er
Mannen
Noen jenter syns er kjekk
Til mitt hjerte
En nøkkel han har
Du har det fortsatt.
-Maddie? -Her inne.
Hvorfor hører jeg om viktige ting sist?
Jeg aner ikke hva du snakker om.
-Ryan og Helen. -Hva med dem?
-Visste du det ikke? -Mamma!
Ryan og Helen slo opp, og Ryan har dratt fra byen igjen.
Hva?
"Kjære Miss Paula, ikke tilkall tanta mi for å dra meg til djevelen.
Jeg har forårsaket hjertesorg, og finner veien ut selv.
Med ydmykhet og vemod, Ryan Wingate."
Å, Helen.
Jeg gikk for å se hvordan hun hadde det.
Søte Ginger Zimmerman ved siden av,
sa at Helen og CeCe hadde dratt ut av byen i helgen.
Du visste det virkelig ikke?
Nei. Helen snakker ikke til meg.
Ingen telefoner, meldinger. Ikke Dana Sue heller.
Plutselig holdes jeg utenfor mine beste venners liv.
Herregud.
Beklager at jeg ikke kunne finne en jeg-savner-kjæresten-min T-skjorte.
Vi får vel komme tilbake igjen og igjen.
Fra å shoppe til og øve meg på å kjøre, kan jeg kjøre hit når vi har tid.
"Så lenge du betaler for bensin."
Så flott.
Jeg har søskenbarn her, så vi må ligge lavt.
Mamma må ikke få vite det. Innen skoleballet håper jeg
hun er over det hele, og vi kan gå sammen.
Å nei! Da må jeg shoppe igjen.
Kom snart tilbake.
Takk skal du ha.
-Unnskyld, pappa. -Det går bra, vennen.
-Det gikk bra. Det er det som betyr noe. -Men pickupen din. Den er…
-En pickup. -Annabelle.
-Mamma? -Er du skadd?
-Nei, det gikk bra. -Her.
Gudskjelov. Fortell hva som skjedde.
Jackson?
Hva?
Jackson!
Du bør ha en god forklaring eller en skytsengel.
-Jeg var ikke involvert. -Ok.
Jeg var ikke i pickupen, men ville forsikre meg om at det gikk bra.
Hvorfor gjemte du deg?
-Så ingen skulle se oss. -Hva behager?
-Vil du ikke bli sett med dattera mi? -Nei. Jo.
Mamma forbød meg å treffe Annie,
så jeg kan ikke bli sett med Annie, spesielt i en slik situasjon.
Har du ikke lov til å treffe henne? Siden når?
Juli.
Men dere er så glad i hverandre…
Ja!
…at dere mente det var viktigere å fortsette å treffe hverandre…
Ja!
…og lyve for mora di og meg.
Dra hjem, Jackson.
Ja.
Hva drev Jackson med?
Har du noen gang vært i tvil om
hva jeg syns om folk som lyver for meg?
Mobilen!
Nøklene!
-Hva med pickupen? -Du og Cal kan hente den.
Hun skal ingen andre steder
enn jobb, skole og kirke til etter jeg ligger i graven!
Det var bare en liten bulk.
Hun løy.
Annie, arbeidsbilen.
Du er Jeremy, sant?
Ja. Håper det er gode nyheter.
Jeg er Noreen Fitzgibbons. Min venn Isaac sendte meg.
Noreen og Rebecca. Romkameratene Isaac stadig snakker om.
Så snilt. Han har vært veldig tolerant med den lille bråkmakeren.
Engler bråker ikke. De jubler.
Engelen er grunnen til at jeg er her.
Jeg har hatt problemer med magen.
Jeg vet ikke om det er henne eller stress på grunn av henne,
men Genevieve sa jeg burde kutte ut kumelk.
Isaac foreslo geitemelk og sa du kanskje hadde noe, så her er jeg.
Jeg har det, og jeg er en fan selv.
Industrialiseringen av storfe sliter på miljøet.
Geitemelk har rikere smak.
Bex kan reagere på mandel- eller kokosmelk,
så geitemelk er en god start.
Jeg er imponert.
Fire søstre, syv onkelbarn. Jeg kan babyer.
Jeg er sykepleier og førstegangsmor, og jeg drikker visst geitemelk nå.
Jeg fikser det.
Jeg skal gi deg et innsidetips.
Kaffe, en skvett geitemelk, honning.
Hvis jeg ikke var overbevist før, er jeg det nå.
Takk.
-Kan jeg hjelpe deg? -Olivia, sant?
Olivia Harris. Tyler Townsend. Kan jeg hjelpe deg?
Vi har statistikk sammen. Du kan undervise i stedet for…
Alle gode ting er tre, Tyler. Kan jeg hjelpe deg?
Jeg skrur på musikken igjen.
Fikk du til nummer sju på leksene?
Ja.
Kan du hjelpe meg med det? Jeg skjønner det ikke.
Endelig. Ja visst. Sitt ned.
-Har du viskelær? -Ja.
-Jeremy. -Hei.
-Tusen takk. -Jeg kan levere det så du slipper å bære.
Takk, men jeg skal åpne en så snart jeg kommer på kjøkkenet.
Du er opptatt om dagen.
Romkameratene dine er like søte som du sa.
Du overtar for Erik nå som han er hos Kathy.
-Kathy? -Restaurantsjefen på Z's.
-Ronnie Sullivans søster. -Hva?
Nevnte han ikke det?
En kompis er Z's sin vinleverandør.
Hun er en tornado i høye hæler,
men hvis noen kan takle henne, er det nok Erik.
Jeg håper det.
Bailey sa jeg kunne vente her.
-Hørte at Annie fikk lappen. -Hørte du det andre?
-Hva da? -Hva gjør du her, Maddie?
Papirene for stiftelsen. Jeg signerte dem. Det er din tur.
Var det alt?
Helen og Ryan slo opp.
-Det var leit. -Helen dro fra byen.
Jeg ville ha dratt for å klarne hodet også.
Så hva gjør vi nå?
Rydder opp i våre egne greier.
Jeg mente med Helen. Hun må være knust.
Hun kunne ha fortalt oss det, men det gjorde hun ikke.
Jeg får respektere det, fordi jeg er lei av at vi presser på,
og alt vi gjør er å presse luften ut av hverandre.
Jeg kjemper for dem jeg elsker.
Med dem du elsker.
Litt den veien. Ok. Ja. Perfekt.
Greit. Nå må vi finne ut hvor vi skal sette klappbordet.
I skapet i gangen, sant?
-Jeg henter det straks. -Jeg skal hente flere duker, ok?
Bare på grunn av en katt.
Hva snakker du om?
Tante Rachels nye katt, Purry Sledge.
-Når en katt elsker en kvinne. -Og en kvinne elsker en katt.
Husker du Alberta? Tante Rachels beste venn?
Stor rungende latter. Hadde alltid et skjerf og en nål.
Hun døde for et år siden.
En uke etter begravelsen dro tante Rachel og betalte en pen slant
for en skabbete pelsball med sylskarpe tenner.
Ny bestevenn.
Labor Day er hos tante Naomi i år,
men Naomi hater Purry, og det gjør hundene hennes og.
Men tante Rachel har han med overalt. Hun ringte gråtende torsdag kveld.
Ville ikke snakke med meg selv om det er mitt hus.
Forlangte å snakke med mamma og ba mamma om å være vert.
Som dere gladelig gjorde fordi dere elsker Purry og tante Rachel.
Ser jeg glad ut?
Halve familien vil få elveblest,
halve vil få lopper og resten vil ikke snakke sammen.
-Takket være en ondskapsfull pelsdott. -Katten kan ikke være så fæl.
La meg si deg hvor fæl han er.
Rachel var favorittanta mi, men hun snakker ikke til meg,
fordi jeg protesterte da katten tisset på tøflene.
Hun kommer over det.
Rachel elsker deg mer enn resten av oss tilsammen.
Tro hva du vil, men du tar feil.
Helen.
Hva er det? Hva sa jeg?
Unnskyld.
-Går det bra? -Nei!
Du tok et år av livet mitt.
Er det derfor du ser så…
Svar med omhu.
Det var alt.
Beklager at jeg skremte deg.
Jeg tilgir deg.
Fordi du vet når du skal slutte.
Gir du leksjoner?
-Hva skjedde? -Det er meg, Helen og Dana Sue.
Jeg prøver å hjelpe, og det blir bare verre.
Helen slo opp med Ryan uten å si noe.
Jøss.
Ja, det må svi.
Kanskje hun trengte litt tid for seg selv før hun snakket med dere.
I den grad at hun dro ut av byen.
Er jeg en så dårlig venn?
Vi vil hjelpe de vi elsker.
Men noen ganger er den hjelpen ikke hjelp.
Folk må ville møte deg.
Ikke alle kan møte deg der du vil de skal være.
Støter jeg dem fra meg?
Ikke med vitende vilje.
Jeg vet at du vil fikse ting.
Du kan ikke fikse noe som noen ikke vil at skal fikses.
Det handler om balanse.
Iblant hjelper du dem,
iblant lar du dem hjelpe seg selv.
Jeg snakket nettopp om balanse med Ty.
Jeg vet at det er lettere å gi andre råd, enn å ta imot sitt eget.
Ja.
Men jeg har hørt fra mer enn én person
at Tys mor er en smart dame.
Du burde høre på henne.
Noreen.
Kan vi snakke?
Da jeg så deg og Rebecca på spaet…
Det fikk meg til å innse hvor mye jeg har gått glipp av allerede.
-Jeg vil være en del av livet hennes. -Det er du.
Ikke på en meningsfull måte.
Er alt i orden?
Hei, Isaac.
-Jeg ville bare… -Komme innom.
Jeg respekterer
ditt valg om å ikke skrive navnet mitt på fødselsattesten hennes.
Det gjør jeg.
Men jeg vil ikke gå glipp av de store øyeblikkene,
å måtte fylle inn tomrommene mellom bildene.
Jeg vil gjerne bli kjent med henne,
og hun med meg.
Jeg angrer på avgjørelser jeg tok om deg, men ikke denne.
Om du ikke respekterer meg som din eksforlovede, greit,
men respekter meg som Rebeccas mor.
Når hun er gammel nok til å velge
om hun vil ha deg i livet sitt, skal jeg ikke stoppe henne,
men det er henne jeg prioriterer.
Bex og hennes behov. Ikke deg og det du vil ha.
Men, Noreen…
La være.
Du forstår virkelig ikke hvor mange du har såret?
Noreen…
-Jeg er lei for det. -Ikke vær lei for det. Vær bedre.
Om ikke for deg selv, så for barna dine.
Alle sammen.
Du…
Til Rebecca.
God kveld.
-Miss Paula. -Dana Sue.
Jeg tenkte jeg skulle hjelpe deg.
Takk, men jeg takler kjeks og limonade.
Det er ikke det jeg vil hjelpe med.
Det vet du godt.
Miss Paula…
Kjære jenta mi, verden byr på mange byrder,
men vi trenger ikke å bære på alle.
Guds nåde lar oss sette ned de tyngste.
Sinne.
Anger.
Vemod.
Det ville være synd å takke nei.
Maddie! Akkurat den jeg så etter.
Jeg må skynde meg til kjøkkenet og hente flere kanelkjeks.
Kan du hjelpe Dana Sue et øyeblikk?
-Jeg kan… -Det går greit.
Nåde til oss alle.
Hva kan jeg gjøre?
Skulle ønske jeg visste det.
Hva om jeg bare venter her?
Se om du kommer på noe.
-Vil du ha en kjeks? -Ja.
Her.
Forsiktig. Tenk om husarrest smitter?
Hva skjedde?
Foreldrene mine fant ut at jeg ikke får treffe Jackson.
Hva mener du?
-Mora sa vi ikke kunne date. -Dere slo ikke opp?
Det er så urettferdig!
Urettferdig mot hvem?
Unnskyld.
Går det bra?
Ja.
Nei. Jeg er en tosk!
-Ikke sant. -Jo.
Hele denne tiden kunne jeg ha…
Kan jeg hjelpe?
Har du førerkort?
Du konsentrerer deg ikke. Kom igjen.
Jeg brant meg iallfall ikke.
Ok, Isaac. Hva er det?
Hvor mye vet du om dem du er sammen med?
Nei, slutt.
-Det snakker vi ikke om. -Jeg bare…
Du får meg ikke tilbake til Sullivan's ved å sladre.
Det er ikke sladder. Det er informasjon.
En setning som er fremmed her i byen.
Vi er venner, ikke sant?
Ikke mer snakk om kjærlighetslivet mitt og jobben min.
Beklager at jeg blander meg.
Det er så mange mennesker i livet mitt som ble såret
fordi de var med folk som utga seg for noen andre.
Jeg hater at du er en av dem.
Hei, kompis.
Går det bra?
Nei. Han bekymrer seg for ting han ikke trenger.
-Som deg? -Ja.
Han er ung. Ser opp til deg.
-Han trenger ikke å passe på meg. -Det er en tilpasning, sant?
Særlig hvis han føler at du avviste ham.
Dem alle, da du forlot Sullivan's.
-Jeg kan be de andre om å ikke komme. -Nei, det går bra.
-Jeg kan be Isaac om å komme tilbake. -La ham være.
Han mener vel.
Jeg burde ikke ha vært så brysk, men han er ikke ansvarlig for rotet mitt.
Vennskap er innviklet, sant?
Kanskje vi burde åpne oss mer, som du sa,
eller få alt ut som damene.
De har egne problemer.
Det var leit å høre.
De tre krangler for tida.
Og Helen og Ryan slo opp.
Det var leit å høre.
Husker du beistene vi snakket om?
Håper du ikke rømmer fra et.
Jeg håper at du løper mot noe som gir deg glede.
Du gjorde broren din bekymret i går.
Zeke har sett meg gråte før.
Han har fått meg til å gråte mer enn noen andre på jord.
Var det hans skyld i går?
Nei.
Hvem sin da?
Jeg har visst ikke grått Ryan helt ut.
Handler det om Ryan eller meg?
Det handler om at du kommer til Tampa for å gråte.
-Dana Sue, Maddie og jeg kranglet. -Om hva da?
Ryan.
De fryktet at vi ikke var lykkelige.
Og så slo du opp med ham. Tenk deg det.
Du var aldri en som tok imot råd.
Du var så stor da pappa og jeg innså
at vi måtte bruke omvendt psykologi for å håndtere deg.
Uansett hva vi ba deg om å gjøre,
fikk stoltheten din deg til å gjøre det motsatte.
Alle ekspertrådene, all psykologien, uansett retning,
hjelper ikke denne gangen.
Å avslutte forholdet med Ryan er én ting, men…
…å ødelegge forholdet med Dana Sue og Maddie er…
Vennen.
Er noe noen gang ødelagt for godt?
Når potetsalaten er ferdig,
vil broren din snike seg inn og ha i litt rømme.
Så må jeg snike meg inn igjen og balansere det med mer pickles.
Men for all del, bli i Tampa, gråt og kunngjør at alt er tapt.
Må jeg stå her og vokte potetsalaten?
Bare hvis du tror at bare du kan lage den ordentlig.
Kysten virker klar. Ikke en Lewis i sikte.
Straks tilbake.
Du er fantastisk.
Alt for kjærlighet.
Kom inn.
Dr. Townsend.
-Takk for at du tar deg tid. -Ingen årsak.
Jeg er her i tilfelle nødstilfeller. Heldigvis ingen så langt.
Jeg ble glad da du ringte.
Jeg ville ikke komme uten å ringe.
Det er som å dukke opp uinvitert hjemme hos deg.
Isaac, jeg vil…
Ikke kom uinvitert hjem til meg.
Ikke tøy Noreens grenser.
Ikke lat som du er noe du ikke er for henne eller Bex.
Jeg er faren til Rebecca.
Skal du se meg i øynene og snakke om å være far?
Du ga Bex litt DNA. Det er alt.
Nå skal du gi henne rom.
Noreen fortjener også rom.
Jeg også.
Takk for at du tok deg tid.
Nå som messingen er av, kan vi se på sliping og lakkering.
Hvorfor er det så avslappende å jobbe med hendene?
Så du hopper bare over
hvorfor er det ikke rett, og hvor går skruen-fasen?
Nei, er det påkrevd?
Det var lærerikt,
men for all del, gå rett til gleden over å lage noe.
Noe jeg vet vil vare, ikke sant?
En baseballkamp er over, og hva har du?
Kanskje en vond rygg. Eller en mesterskapsring.
Ja, men ikke noe barnebarnet ditt kan legge en hånd på og si:
"Bestefar lagde dette til meg,
og jeg var ikke født ennå."
Beklager. Jeg blir revet med og er like dramatisk som Kyle.
Nei da. Du er deg selv.
Du har funnet din lidenskap.
Kanskje med en retning?
Beklager grininga tidligere.
Skulle ønske jeg kunne hjelpe.
Jeg skal gjøre det godt igjen. Bli med meg.
Vær så snill.
Nei. Du trenger ikke gjøre det godt igjen.
-Kan vi sette oss? -Vær så god!
Tante Rachel.
Zeke. Takk for at du er vert. Barna ser godt ut.
Takk.
Luke har vokst fem centimeter siden fjerde juli.
Ja, det har han.
-Hvordan går det med pelsbabyen? -Fantastisk!
Purry ser pusete ut.
Du lurer ikke meg, Zeke. Du har aldri likt Purry.
Jeg tror du har fått feil inntrykk, tante Rachel.
Zeke snakket nettopp om Purry Sledge.
-Sa forferdelige ting. -Nei.
Han ba meg om en tjeneste, og jeg sa ja.
Jeg vet det er en helligdag, men kan jeg snakke rent profesjonelt?
Ja visst.
-Saksøker du tante? -Jeg vet ikke hva som skjer.
Zeke nevnte at leddgikten har blitt verre.
Ja.
Om du ikke kan ta deg av Purry, har du en plan?
Jeg orker ikke å tenke på det.
Ingen her elsker Purry slik jeg gjør.
Zeke har tilgitt Purry.
Han bekymrer seg alltid for dem han elsker
og lurer på hvordan han kan hjelpe.
Zeke er en god gutt.
-Så, tante Rachel? Tante Rachel! -Ja?
Jeg synes du bør etterlate noe av eller hele boet
til katten din.
Med Guds vilje, lever du lenger enn oss, men det er nok en tung byrde
å lure på hvem som skal ta seg av Purry hvis noe skulle skje deg.
Kan Purry arve alle pengene mine?
Indirekte.
Vi setter opp et kjæledyrslegat, med penger og pleieinstrukser.
Så utnevner du en verge,
en som vil verdsette Purry like mye som deg.
Noen som vil sørge for at ditt kjære kjæledyr
vil bli tatt godt vare på, om nødvendig.
Kanskje en verge som allerede har uttrykt et ønske om
et fornyet forhold til Purry.
Du er så omtenksom, Zeke. Du gjør meg stolt.
Takk, Helen.
Ingen årsak, tante.
Zeke.
Du er en snill gutt.
Du har alltid vært favoritten min.
Hvis vi skal møte vennene mine, bør vi dra.
Jeg kan gå i forveien.
Hale ut tiden, gjøre noen korttriks eller noe.
Nei. Jeg er klar til å gå.
-Kan du gi denne til Kathy? -Greit.
En fornøyelse å jobbe med deg.
-Skal vi? -Vi skal.
Det var en fin ting du gjorde for Rachel og Zeke i dag.
-Du fortjener litt av æren for det. -Hva?
For å ha født en genial datter? Den fjæren i hatten tar jeg.
Glad for å minne tante Rachel på at de som elsker henne
verdsetter det samme som henne, selv når det er vanskelig å vise det.
Spesielt når det er vanskelig.
Du var ikke vanskelig.
Du var nådig og varsom.
Du gjorde det med kjærlighet og integritet.
Og det, min kjære, er en gave.
Uansett om du tilbyr den til din ekte eller skapte familie.
Jeg liker denne familien.
Har du en fin penn som Nana?
Hvis du vil øve løkkeskrift, bruk en blyant.
Nei, jeg vil skrive et brev.
-Til hvem? -Kyle. Jeg kjeftet på ham i går.
Jeg vil si unnskyld og fortelle ham hvor mye han betyr for meg.
Kom her.
Jeg trenger bare én.
Jeg vet det,
men du ga meg en god idé.
Jeg vil skrive et par brev også.
KJÆRE HELEN,
Hvem i helvete er Trish?
Tekst: Cathrine Hvidsten Jenkins