Jeg kan ikke det her.
Sig ikke det.
-Det er hurtigt overstået. -Det er underligt.
Og skræmmende. Jeg har aldrig fløjet før.
Det har ingen i min familie.
Hey.
Hør her.
Du er en talentfuld ung kvinde.
Du får mange muligheder i dit liv
for at gøre ting, ingen i din familie har gjort.
Vær ikke bange for at være først. Vær stolt af det.
Husk, din mor venter på at kramme dig i Louisville.
Det ved jeg.
Tak, fordi du har dem på.
De skulle jo bringe held, og det ville jeg have.
Ja? Vil du høre noget sjovt om held?
Man kan aldrig få for meget.
Den matcher.
Tak, fru Helen.
Du må hellere tage den på i taxaen. Den er her. Skal vi?
-Hvor lang tid tager turen? -90 minutter.
Omtrent lige så længe det tager mig at køre til Tampa.
Og vi skal begge more os, okay?
Ja, det skal vi.
ASH GROVE LEGEPLADS
Den hopper ikke.
-Alt her er i stykker. -I det mindste virker de her stadig.
Ikke verdens undergang.
Smid dem i vaskemaskinen. De skal nok overleve.
Jeg spurgte Melanies mor, om vi var på den rigtige legeplads.
Skal jeg foreslå Wharton's?
Hun hader pizza. I kan gå. Jeg venter alene her.
-Nej, det gør du ikke. -Hvordan leger børn her?
Det gør de vist ikke.
-Har du talt med borgmesteren om det her? -Når vi mødes.
Hvorfor vente? Vi kan fikse det.
-Hvem er vi? -Dig, mig, vores venner.
Jeg kan hjælpe!
Hvis vi er mange, tager det et par dage. Maling, tømmer, hårdt arbejde.
Det kræver nok lidt mere end det.
Og du skal overveje, om du ikke påtager dig for meget.
Så vi rykker op fra Ren Tallerken-klubben
til Balanceret Tallerken-klubben.
Jeg fortæller, hvad jeg lærer. Du må gerne gøre det samme.
Du sagde, jeg kunne udforske.
Jeg ville bare høre.
Jeg balancerer mellem at være over dig og at ignorere.
Og jeg balancerer mellem det, jeg troede, jeg vidste, og det, jeg aldrig tænkte på.
Det, søde skat, er det, livet handler om.
Og alt det imellem.
Måske vil lidt tid på gyngerne hjælpe,
men måske kan du ikke komme så højt op som mig.
Udfordrer du mig?
Nu gør jeg. Tag den mudrede side, for de sko er så beskidte!
Du fik et forspring.
Mor.
-Jeg gjorde det! -Tillykke.
Hun udviste fremragende kørsel hele vejen hertil.
Godt gået, skat.
Defensiv kørsel er så vigtigt.
Og læg din mobil i handskerummet,
så du aldrig fristes til at kigge på den…
Ja, mor.
Ingen passagerer udover os.
-Er det forstået? -Ja.
Og du er selv ansvarlig for benzin og forsikring.
Ja, mor.
Men nyd det. Det er stort at få sit kørekort.
Frihed, man kan se sine venner, tage steder hen…
Inden for 50 kilometer. Ikke længere end til Egret Falls eller Castlewood.
Må jeg køre til Castlewood?
Der er en stor TJ Maxx-butik, og jeg kunne bruge nye skolekjoler.
Hvad laver du her?
Skat.
Jeg spurgte, hvor han ville have sine fødder.
På mit kaffebord eller sat fast på hans ben.
Jeg kan ikke forestille mig at date igen. Og skille de skøre fra de dårlige.
Tag dig god tid.
Og når du kommer ud på markedet igen, vær tålmodig.
-Du må sparke mange frøer. -Mener du ikke kysse?
Du er venligere, end jeg er. Men prinserne er derude. Tro mig.
Dater du nogen?
Måske.
Fortæl mig mere.
Tja…
Noreen?
Og Rebecca.
-Jeg forventede ikke at se jer to her. -Bill.
Hej, hvad kan jeg hjælpe med?
-Jeg var bare… -Jeg arbejder her nu.
-Min chef støtter arbejdende mødre. -Der kan man bare se.
Jeg ordner stadig mit rum. Kan du og Bex hjælpe mig?
Jeg har en stor kasse med frøer, jeg skal have pakket ud.
Med glæde.
Gå bare, så kommer jeg, efter jeg har hjulpet ham.
Hvad skulle det være?
Et gavekort til en særlig ven.
Hvor betænksomt.
Hele stedet er fyldt med særlige kvinder. Din ven vil føle sig hjemme.
Vi er så glade for, at Noreen er her.
Jeg er et lille lam, fortabt i skoven
Jeg vidste, jeg altid kunne være god
-Mor. -Hvad?
Det var dig, der sagde, resten af familien skulle gå,
så vi var alene, og så vil du ikke tale?
Jeg udfylder tomrummet, indtil du er klar.
Men jeg kunne gætte på, hvorfor du overraskede os med et besøg.
Men at du savner din brors risret er løgn.
Jeg savner den.
For at passe på
Ryan og jeg slog op.
Det er jeg ked af.
I har rejst på en barsk sti.
Tja, den sti har nået sin ende.
For altid.
Jeg vil ikke afvise din sorg, men jeg synes, det er et godt valg.
Ryan har forårsaget dig lige så meget smerte som glæde i årenes løb,
og du fortjener kun glæde.
Vil Zekes risret hele dit hjerte?
Jeg vil være hos dem, der forstår mig bedst.
Vi er glade for, du er her, skat. Men forstår ingen i Serenity dig?
Ikke som du gør.
Og det er alt, der foregår?
Selvom han måske ikke er
Manden
Nogle piger ser som flot
For mit hjerte
Han bærer nøglen
Du kan stadig.
-Maddie? -Herinde.
-Hvorfor hører jeg vigtige ting sidst? -Hvad snakker du om?
-Ryan og Helen! -Hvad med dem?
-Vidste du det ikke? -Mor!
Ryan og Helen slog op, og Ryan har forladt byen igen.
Hvad?
"Min kære fru Paula, hent ikke min tante for at trække mig til djævlen."
"Jeg har forårsaget stor hjertesorg, og jeg finder selv ud."
"Med ydmyghed og fortrydelse, Ryan Wingate."
Åh, Helen.
Jeg ville se, om hun var okay.
Og den søde nabo Ginger Zimmerman sagde,
at Helen og CeCe var rejst ud af byen for weekenden.
Vidste du det virkelig ikke?
Nej. Helen vil ikke tale med mig.
-Hvad? -Ingen opkald, sms'er. Også Dana Sue.
Jeg er pludselig helt uvidende om mine bedste veninders liv.
Du godeste.
Undskyld, jeg ikke kunne finde en "Jeg savner min kæreste"-T-shirt.
Vi må vel bare komme igen og igen,
fordi med shopping og at øve min kørsel kan jeg komme hen, når vi begge har tid.
-"Så længe du betaler for benzin, skat." -Det er skønt.
Jeg har meget familie her, så vi må lægge låg på.
Så min mor ikke ved det. Men jeg håber snart,
hun er kommet videre, så vi kan tage til dansen sammen.
Åh nej! Jeg må shoppe igen.
Kom snart igen.
Mange tak.
Far, undskyld.
Skat. Det er okay.
Du er okay. Det er det vigtigste.
Men din truck. Den er…
-En truck. -Annabelle.
-Mor. -Er du uskadt?
-Hun er okay. -Kom her.
Gudskelov for det. Fortæl mig, hvad der skete.
Jackson?
Hvad?
Jackson!
Hav en god forklaring eller en stærk skytsengel.
-Jeg var ikke indblandet. -Okay.
Jeg sad ikke i bilen, men jeg ville sikre mig, hun var okay.
Så hvorfor gemmer du dig herovre?
-Ingen skulle se os. -Hvabehar?
-Vil du ikke blive set med min datter? -Nej. Jo.
Min mor forbød mig at se Annie,
så jeg må ikke blive set med Annie, især når sådan noget her sker.
Du må ikke se hende. Siden hvornår?
Juli.
Men I holder så meget af hinanden…
Ja!
…at I følte, det var vigtigere fortsat at se hinanden…
Ja!
…og lyve for din mor og for mig.
Tag hjem, Jackson.
Ja.
Hvad lavede Jackson?
Har du nogensinde ikke forstået i selv et øjeblik,
hvordan jeg har det med, at folk lyver for mig?
Telefon!
Nøgler!
-Hvem kører den hjem? -Du og Cal kan hente den.
Hun skal ingen steder hen
undtagen job, skole og kirke, indtil jeg ligger i graven!
Det var bare et mindre uheld.
Hun løj.
Annie, arbejdsvognen.
-Du er Jeremy, ikke? -Jo. Jeg håber, det er godt nyt.
Jeg er Noreen Fitzgibbons. Min ven Isaac sendte mig.
Noreen og Rebecca. De sjove bofæller, Isaac konstant taler om.
Det er sødt. Han har været tolerant, når det gælder den larmende baby.
Engle larmer ikke. De jubler.
Englen er måske grunden til, jeg er her. Jeg har maveproblemer.
Måske er det hende eller stress eller stress på grund af hende,
men min ven Genevieve sagde, jeg skulle droppe komælk,
og Isaac foreslog gedemælk og sagde, du måske havde noget,
så her er jeg.
Det har jeg og er selv fan.
Industrialiseringen af kvæg har slidt på miljøet.
Og gedemælk har en rigere smag.
Bex kan være allergisk over for mandel- eller kokosmælk,
så gedemælk er et godt sted at starte.
Jeg er imponeret.
Fire søstre, syv små. Jeg kender babyer.
Jeg er sygeplejerske og førstegangsmor, og jeg drikker åbenbart gedemælk nu.
Jeg ordner det.
Jeg har et hemmeligt tip.
Kaffe, et stænk gedemælk, en smule honning.
Hvis jeg ikke var overbevist, er jeg det nu.
Tak.
-Kan jeg hjælpe dig? -Olivia? Ikke?
Olivia Harris. Tyler Townsend. Hvad kan jeg gøre?
Vi har statistik sammen. Du kunne undervise os i stedet for…
Tyler, tredje gang er lykkens gang. Kan jeg hjælpe?
Jeg tænder for musikken igen.
Har du løst opgave nummer syv?
Ja.
Kan du hjælpe mig? Jeg forstår det ikke rigtig.
Endelig. Klart. Sid ned.
-Har du viskelæder? -Ja.
-Jeremy. -Hej.
Mange tak.
Skal jeg ikke komme forbi med det?
Tak for det, men jeg åbner en, når jeg når hen til køkkenet.
Du er en travl mand.
Dine bofæller er så skønne, som du sagde.
Du er næstkommanderende, nu Erik er hos Kathy.
-Kathy? -Manageren hos Z's.
-Ronnie Sullivans søster. -Hvad?
Nævnte han ikke det?
En af mine venner leverer vin til Z's. Han sagde, hun er en tornado i høje hæle,
men hvis nogen kan holde styr på hende, er det nok Erik.
Det håber jeg.
Bailey sagde, jeg kunne vente.
-Annie fik kørekort. -Hun fik mere end det.
-Hvad? -Hvad skal du bruge, Maddie?
Fond-dokumenterne fra banken. Nu skal du skrive under.
-Er det det hele? -Helen og Ryan slog op.
-Det er jeg ked af. -Helen er kørt.
Jeg ville nok også tage væk og få renset hovedet.
Hvor efterlader det os?
Vi skal rydde vores eget rod op.
I forhold til Helen. Hun må være knust.
Hun kunne have sagt det til os, men gjorde det ikke.
Jeg respekterer hendes valg, for jeg er træt af, vi alle presser på
og bare klemmer luften ud af hinanden.
Jeg kæmper for dem, jeg elsker.
Med dem, du elsker.
Okay, en smule den vej. Okay. Vent. Ja, perfekt.
Nu skal vi bare finde ud af, hvor vi sætter bordet.
-Det er i gangen, ikke? -Jeg henter det om lidt.
Jeg henter flere duge, okay?
Alt sammen på grund af en kat.
Hvad snakker du dog om?
Tante Rachels nye kat, Purry Sledge.
-Når en kat elsker en kvinde. -En kvinde elsker en kat.
Husket du Alberta? Tante Rachels bedste ven?
Et højt grin.
Gik altid med tørklæde og knappenål.
Hun døde for et år siden.
Ja. En uge efter begravelsen betalte Rachel mange penge
for at ussel pelskugle med knivskarpe tænder.
-En ny bedste ven. -Tante Naomi holder Labor Day i år,
men Naomi hader Purry, og det gør hendes hunde også.
Tante Rachel vil have ham med.
Så Rachel ringede hertil og græd i torsdags.
Hun ville ikke tale med mig, selvom det er mit hus.
Hun krævede at tale med mor og sagde, hun ville være værten.
Som du og mor med glæde gjorde, fordi I elsker Purry og tante Rachel.
Ser jeg glad ud?
Halvdelen af familien får nældefeber,
den anden halvdel får lobber, og ingen vil snakke sammen.
-På grund af en ond pelsbold! -Den kat kan ikke være så forfærdelig.
Lad mig sige, hvor forfærdelig han er.
Rachel var min yndlingstante, men hun vil ikke tale med mig,
fordi jeg protesterede, da katten tissede på mine sutsko.
Det går over.
Rachel elsker dig mere end resten af os tilsammen.
Tro, hvad du vil, men du tager fejl.
Helen.
Hvad nu? Hvad sagde jeg?
Undskyld.
-Er du okay? -Nej!
-Du fjernede et år af mit liv. -Derfor ser du pludselig så…
-Pas på, hvad du siger. -Jeg er færdig.
-Katie lukkede mig ind. Undskyld. -Jeg tilgiver dig.
Især fordi du lærer, hvornår du skal stoppe. Giver du lektioner?
Hvad skete der?
Det er mig, Helen og Dana Sue.
Jeg bliver ved med at prøve at hjælpe, og det bliver bare hele tiden værre.
Helen slog op med Ryan og sagde det ikke.
Wow.
Det gør nok ondt.
Måske havde hun brug for alenetid, før hun taler med jer om det.
Så meget at hun er udenbys.
Er jeg så dårlig en ven?
Vi vil hjælpe dem, vi elsker.
Men nogle gange er den hjælp ikke hjælp.
Folk skal ville møde dig.
Og ikke alle kan møde dig, hvor du ønsker, de er.
Skubber jeg dem væk?
Det er ikke din mening.
Jeg ved, du vil fikse ting.
Men hvordan kan du fikse noget, nogen ikke vil have fikset?
Det handler om balance.
Nogle gange hjælper man dem, andre gange lader man dem hjælpe sig selv.
Jeg talte lige om balance med Ty.
Jeg ved, at det er nemmere at give andre råd end at følge sit eget.
Ja.
Men jeg har hørt fra mere end en person,
at Tys mor er en klog kvinde.
Lyt til hende.
Noreen.
Kan vi snakke?
Jeg så dig og Rebecca i spaen…
Jeg indså, hvor meget jeg allerede er gået glip af.
-Jeg vil være en del af hendes liv. -Det er du.
Ikke på en meningsfuld måde.
Er alt okay?
Hej, Isaac.
-Jeg… -Kom forbi.
Jeg respekterer
dit valg om ikke at skrive mit navn på hendes fødselsattest.
Det gør jeg.
Men jeg vil ikke gå glip af de store øjeblikke
og måtte udfylde rummene mellem billederne.
Jeg vil lære hende at kende og lade hende lære mig at kende.
Jeg har fortrudt beslutninger angående dig. Men ikke den her.
Hvis du ikke vil respektere mig som din eksforlovede, fint,
men respekter mig som Rebeccas mor.
Når hun er gammel nok til at vælge,
hvis hun vil have dig i sit liv igen, forhindrer jeg det ikke,
men hun vil altid være min prioritet.
Bex og hendes behov. Ikke dig og dine behov.
-Men Noreen… -Lad være.
Du forstår ikke, hvor mange du har såret.
Noreen.
Undskyld.
Undskyld ikke. Vær bedre. Hvis ikke for dig selv, så for dine børn.
Dem alle.
Hey.
Den er til Rebecca.
Godnat.
-Fru Paula. -Dana Sue.
Jeg ville give en hjælpende hånd.
Tak, men jeg kan klare småkager og saftevand.
Det er ikke det, jeg vil hjælpe med.
Det ved du vist godt.
-Fru Paula… -Min kære pige,
verden byder os på så mange byrder.
Men vi behøver ikke at bære på dem alle.
Gud giver os mulighed for at smide de største af dem.
Vrede.
Fortrydelse.
Tristhed.
Burde vi ikke tage den mulighed?
Maddie! Lige den, jeg ville se.
Jeg skal ind i køkkenet efter nogle flere smørkager.
Kan du hjælpe Dana Sue et øjeblik?
-Jeg kan… -Intet problem.
Nåde til os alle.
Hvad kan jeg gøre?
Gid jeg vidste det.
Skal jeg ikke bare vente her? Måske kommer du på noget.
-Vil du have en småkage? -Ja.
Værsgo.
Pas på. Hvad hvis stuearrest smitter?
Hvad skete der?
Mine forældre fandt ud af, jeg ikke måtte se Jackson.
Hvad mener du med det?
-Vi må ikke date for hans mor. -I slog ikke op?
Det er så unfair!
Unfair for hvem?
Undskyld.
-Er alt okay? -Ja.
Nej. Jeg er et fjols!
-Det passer ikke. -Jo. I al den tid kunne jeg have været…
Kan jeg hjælpe?
Har du kørekort?
Du koncentrerer dig ikke. Kom nu.
Jeg brændte da ikke mig selv.
Okay, Isaac.
Hvad sker der?
Hvor meget ved du om dem, du hænger ud med?
Nej, stop.
-Det taler vi ikke om. -Jeg…
Du får mig ikke tilbage til Sullivan's med sladder.
Det er ikke sladder.
-Det er information. -Det er fremmed for den her by.
Du er min ven, ikke?
Lad os tale om noget andet end mit kærlighedsliv og job.
Jeg ville ikke snage.
Der er så mange i mit liv, der bliver såret,
fordi de er sammen med uoprigtige folk.
Jeg hader, at du er en af dem.
Hej, makker.
Er han okay?
Han. Han bekymrer sig om ting, han ikke behøver bekymre sig for.
-Såsom dig? -Ja.
-Han er ung og ser op til dig. -Han skal ikke passe på mig.
Det er en justering. Især hvis han føler, du afslog ham.
Dem alle, da du forlod Sullivan's.
Jeg kan bede de andre om ikke at komme.
Nej, det er fint.
-Jeg kan bede Isaac komme tilbage. -Lad ham være.
Han har gode hensigter. Måske skulle jeg ikke have snerret,
men han er ikke ansvarlig for mit rod.
Venskab er indviklet, ikke?
Måske burde vi snakke om ting oftere, eller vi kan skåle ligesom damerne.
Men de har deres egne problemer.
Det er jeg ked af at høre.
De er ikke på god fod.
Og Helen og Ryan slog op.
Det er jeg ked af at høre.
Husker du de udyr, vi talte om?
Bare du ikke løber væk fra et.
Jeg håber, at du løber mod noget, der bringer dig glæde.
Din bror var bekymret i går.
Zeke har da set mig græde før.
Måske står han bag flere af mine tårer end nogen anden mand.
Stod han bag tårerne i går?
Nej.
Hvem gjorde?
Jeg har vist ikke grædt Ryan helt ud endnu.
Handler det om Ryan eller mig?
At du kommer helt fra Tampa for at græde.
-Dana Sue, Maddie og jeg skændtes. -Om hvad?
Ryan.
De frygtede, jeg ikke var lykkelig.
Og så slog du op med ham. Der kan man se.
Du var aldrig glad for at følge råd.
Du var så stor, da din far og jeg indså,
vi måtte bruge omvendt psykologi for at styre dig,
fordi uanset hvad vi bad dig om,
fik din stolthed dig til at gøre det stik modsatte.
Alle de gode råd,
en masse psykologi…
Det hjælper ikke denne gang, mor.
At afslutte mit forhold til Ryan er en ting, men…
…at ødelægge mit forhold til Dana Sue og Maddie er…
Skat.
Noget ødelagt kan altid repareres.
Når kartoffelsalaten er færdig,
sniger din bror sig ind og tilføjer noget creme fraiche.
Og så må jeg måske snige mig ind og balancere med flere pickles.
Men bliv endelig i Tampa og græd og sig, at alt er fortabt.
Må jeg stå her og bevogte kartoffelsalaten?
Kun hvis du tror, kun du kan lave den ordentligt.
Kysten er klar. Ingen Lewis i sigte.
Straks tilbage.
Du er fantastisk.
Alt for kærlighed.
Kom ind.
Dr. Townsend.
Tak, fordi du har tid.
Det er min fornøjelse.
Jeg er her i tilfælde af nødsituationer. Heldigvis har der ikke været nogen.
Jeg var glad for, du ringede.
Jeg ville ringe, før jeg kom.
Det ville være som at dukke op uanmeldt op ved dit hus.
Isaac, jeg vil…
Kom ikke hjem til mig uden at blive inviteret.
Skub ikke til Noreens grænser.
Lad ikke, som om du er noget for hende eller for Bex, som du ikke er.
Jeg er Rebeccas far.
Vil du kigge mig i øjnene og tale om at være en far?
Du gav Bex noget DNA. Det er alt.
Og nu giver du hende plads.
Noreen fortjener også plads.
Ligesom mig.
Tak for din tid, dr. Townsend.
Nu hvor messingen er væk, kan vi se på slibning og lakering.
Hvorfor er det så afslappende at arbejde med sine hænder?
Så du springer bare hele "Hvor skal den skrue hen"-fasen over?
Nej, er det påkrævet?
Det var instruktivt,
men gå endelig direkte til glæden ved at skabe noget.
Noget, jeg ved, der vil holde.
Hvad har man efter en baseballkamp?
Måske en øm ryg. Måske en mesterskabsring.
Ja, men ikke noget, ens barnebarn en dag kan lægge hånden på og sige:
"Min bedstefar lavede den til mig, og jeg var ikke engang født endnu."
Undskyld. Jeg bliver revet med og er dramatisk som Kyle.
Slet ikke. Du er dig.
Du har fundet en lidenskab.
Måske endda en retning?
Undskyld for min jamren før.
Gid, jeg kunne hjælpe.
Jeg vil stadig gøre det godt igen.
Følg med.
Kom nu.
Nej. Du behøver ikke gøre det godt igen.
-Må vi slå jer ned hos jer skønne damer? -Gerne!
Tante Rachel.
Zeke. Tak, fordi du er vært. Dine børn ser godt ud.
Tak.
Tænk, Luke er vokset 5 cm siden den fjerde juli.
Ja, det er han.
-Hvordan har din pelsbaby det? -Åh! Fantastisk!
Purry ser pjusket ud.
Du narrer ikke mig, Zeke. Du har aldrig kunnet lide Purry.
Tante Rachel, du fik det forkerte indtryk.
Zeke sad lige og talte om Purry Sledge ved bordet.
-Og sagde forfærdelige ting. -Nej.
Han bad mig om en tjeneste, og jeg gik med til det.
Det er helligdag, men må jeg tale rent professionelt, tante Rachel?
Ja da.
-Sagsøger du tante Rachel? -Hvad sker der?
Zeke nævnte, at din gigt bliver værre.
Ja.
Hvis du ikke kan passe Purry, har du så en plan?
Jeg kan ikke holde tanken ud.
Ingen her elsker Purry, som jeg gør.
Men Zeke har tilgivet Purry,
og Zeke ved, hvordan det er at bekymre sig for familie
og tænke på at hjælpe dem.
Han er en god dreng. Altså Zeke.
-Så, tante Rachel? Tante Rachel! -Ja?
Jeg synes, du bør efterlade dele eller hele dit bo
til din kat.
Måske overlever du os alle, men det må være en stor byrde
at tænke over, hvem der skal passe Purry Sledge, hvis der sker dig noget.
Kan jeg gøre det? Efterlade mine penge til Purry?
Indirekte.
Vi opretter en kæledyrsfond med penge og pasningsinstruktioner.
Og så udvælger du en værge,
som vil værdsætte Purry så højt, som du gør.
En, som vil sørge for, at dit søde kæledyr passes godt, hvis det bliver nødvendigt.
Måske en værge, der allerede har udtrykt sit ønske om
at få et nyt forhold til Purry.
Du er en betænksom mand, Zeke. Du gør mig stolt.
-Tak, Helen. -Bare sig til, tante Rachel.
Zeke.
Du er sådan en god dreng.
Du har altid været min yndlings.
Vi burde gå, hvis vi skal mødes med mine venner.
Jeg kan også gå i forvejen.
Trække tiden lidt, måske lave nogle korttricks.
Nej.
Jeg er klar. Vil du give den til Kathy, når hun kommer?
Okay.
Det har været en fornøjelse.
-Skal vi? -Ja.
Det var en god ting, du gjorde for Rachel og Zeke i dag.
-Du fortjener noget af æren. -Hvad?
For at føde en genial datter? Jeg tager med glæde den juvel.
Godt, jeg kunne minde hende om, at de, der elsker hende,
værdsætter det samme som hende, selv når det er hårdt at vise.
Især når det er hårdt.
Men du var ikke hård.
Du var graciøs og blid.
Du gjorde det med kærlighed og integritet.
Og det, min skat, er en gave.
Uanset hvilken familie, du gør det for.
Jeg elsker denne familie.
Har du en fin kuglepen som bedste?
Du kan øve kursiv med en blyant.
Nej, jeg vil skrive et brev.
Til hvem?
Kyle. Jeg råbte ad ham i går.
Og nu vil jeg sige undskyld og sige, hvor meget han betyder for mig.
Kom her.
Jeg skal kun bruge en.
Det ved jeg, søde,
men du gav mig en god idé.
Jeg vil også skrive lidt ned.
KÆRE HELEN
Hvem fanden er Trish?
Tekster af: Niels M. R. Jensen