‎DULCILE MAGNOLII
‎UN FUNDAMENT PUTERNIC
‎Bine.
‎Cred că suntem gata ‎s-o sărbătorim pe Annie.
‎Hai să vedem cum sărbătorim noi!
‎Aș vrea ceva restrâns. Intim.
‎Eu, tu și Annie. Nu ne trebuie altceva.
‎Și Helen și Maddie.
‎Și Ty, Kyle și Katie.
‎Și Cal. Și Erik. Și Isaac. Și…
‎Începe să sune familiar.
‎Aoleu! Rudele…
‎Stai, înainte să ne îngropăm în invitați!
‎Ce servim la masă? Ce muzică alegem?
‎Fiindcă vreau să dansez cu tine ‎până în zori, draga mea.
‎Nici bugetul nostru n-o să fie mic.
‎Avem cecul dnei Frances.
‎Nu.
‎Plătim facultatea lui Annie cu el, ‎nu și cheltuielile noastre.
‎De ce nu? ‎Ți-a dat banii ca să fii fericită.
‎Nu asta era ideea, ‎să ne bucurăm la maximum?
‎Nu vreau să ne înăbuș bucuria, ‎dar dna Frances mi-a încredințat,
‎ne-a încredințat ‎o misiune pentru comunitate.
‎Ca de pildă?
‎De pildă, a zis ‎că îi plăcea să vină la Sullivan's
‎ca să vadă cum hrănesc orașul.
‎Așadar, ce-ar fi să ne hrănim vecinii
‎în și mai multe feluri?
‎Speram să am un program mai lejer ‎în ultimul an de liceu.
‎Dacă dl Simms consideră că la admitere ‎te ajută o programă plină, ascultă-l!
‎- Nici ni m-am ales specializarea. ‎- Și mai bine. Îți extinzi opțiunile.
‎Ce ți-a sugerat să adaugi în programă?
‎Statistică.
‎Zi și tu!
‎- Bine, recunosc. Nu-mi place matematica. ‎- Nici mie.
‎Dar am făcut statistică ‎pentru diploma de marketing.
‎Ca să vinzi, ‎trebuie să înveți să analizezi piața.
‎La facultate, deci.
‎Pe vremuri, când mergeam călare ‎și era mai ușor să intri la facultate.
‎În loc să consideri ‎că e o probă de rezistență,
‎de ce nu vezi ultimul an ca pe o ocazie ‎de a învăța lucruri noi și plăcute?
‎- După ce trec la statistică. ‎- După asta.
‎Aseară, după ce am plecat, ‎m-am gândit că n-ar strica niște reguli.
‎Legate de CeCe?
‎De toate.
‎Am speranțe atât de mari,
‎încât mă împiedică să văd lucrurile clar.
‎Nu vreau să ți le împuținez.
‎Nici eu, pe ale tale.
‎Și, mai ales, ‎nu vreau să abuzez sau să jignesc.
‎Deja simt că negociem.
‎Nu face asta!
‎Nu mă considera un proiect!
‎Am făcut prea multă vreme ‎ce știam și cum știam.
‎Veneam, evaluam, îndreptam și plecam.
‎Să scoatem plecarea din discuție!
‎Nu vreau să îndrepți ceva.
‎Nu vreau să mă salvezi. ‎Nu vreau să salvezi pe nimeni.
‎Vreau să îți dorești să rămâi ‎tot atât de mult cât îmi doresc și eu.
‎Să te simți acasă.
‎Să fie…
‎Să îți fie de-ajuns.
‎Sunt fericită să devin, ‎din clientă la salon,
‎gazdă a clienților.
‎Și noi.
‎E o completare binevenită a personalului. ‎Mă refer la voi amândouă.
‎O să plâng pe fișa de salarizare.
‎Dar nu văd unde scriu ‎ce recunoscătoare sunt
‎că mă primești așa de călduros.
‎O să ne simțim bine. ‎Iar serviciul tău răspunde unei nevoi.
‎Asta mă interesează.
‎Membrele vor ști ‎că facem tot posibilul să le ajutăm.
‎Nu? Da.
‎Nu e de mirare ‎că toată lumea laudă salonul. Și pe tine.
‎Serios?
‎Bineînțeles.
‎Cred că mă concentrez eu ‎la vocile nemulțumite.
‎Încerc să le potolesc ‎înainte să genereze probleme.
‎Vreau ca membrele să știe că le apreciem ‎și că îmi fac griji când nu știu asta.
‎M-am înțeles cu Trotter
‎să te ajut să nu-ți mai faci griji.
‎Nu știu dacă e posibil. ‎Dar să vedem dacă reușim!
‎BUN-VENIT LA CASTLEWOOD
‎E important ‎să ai laptopul potrivit în acest an.
‎Nu doar pentru studii.
‎Ținând cont de jocuri, ‎cred că vrei niște configurații anume,
‎așa că o să intrăm acolo
‎și o să ieșim exact cu ce îți trebuie, da?
‎- Mary Vaughn! ‎- Bill!
‎Bună, Nellie!
‎Bună, Kyle!
‎Vă delectați la cumpărăturile de toamnă?
‎Da!
‎Nellie merită rechizite noi ‎pentru noua ei școală.
‎Noua școală?
‎Ne-am mutat la Castlewood.
‎Vor studia ‎la liceul Castlewood, cu verii lor.
‎Ce drăguț!
‎- Ne prinde bine un nou început. ‎- Asta am găsit și eu în Castlewood.
‎O nouă zi, un nou oraș, noi victorii. ‎Și noi prieteni.
‎Tu înțelegi, Bill.
‎La ce urât s-au purtat cei din Serenity ‎cu copiii mei, prefer să-i feresc de ei.
‎Trebuie să facem ‎ce credem că e mai bine pentru copii.
‎De acord. Îți doresc o zi bună.
‎Încă n-a uitat accidentul, fiule.
‎Uneori trebuie să le dai timp femeilor ‎să digere astfel de lucruri.
‎COLEGIUL COMUNITAR LOW COUNTRY
‎CURS NOU ‎MARKETINGUL ÎN ERA DIGITALĂ
‎Scuze de întârziere!
‎Ți-a răspuns profesorul la întrebare?
‎Îmi dă de furcă serios perspectiva.
‎Știi cum îi numeam pe cei ca el ‎când eram la seminar?
‎Ispite?
‎O minune a creației divine, ‎făcută să fie apreciată.
‎Nu-i da rangul de minune până nu știi ‎că se poartă frumos cu mama lui
‎și îți împărtășește gustul ‎pentru guacamole picant.
‎Relațiile noi, experiențele noi, ‎provocările noi fac bine la suflet.
‎Îți mențin agilitatea și vioiciunea.
‎Mai ales când implică bărbați sexy.
‎Spuse doamna care e cu un bărbat sexy.
‎Respect și eu minunea creației divine.
‎Amin!
‎Vreau să fiu primul om ‎care îți urează „la mulți ani”…
‎Tocmai din Castlewood.
‎…cu o crosă specială pentru Annie.
‎Demnă de o regină a minigolfului.
‎La mulți ani!
‎Mulțumesc.
‎Pleci deja?
‎Ai mei dorm iepurește. ‎Trebuie să mă întorc.
‎Mă voi gândi la tine mâine.
‎Când a făcut biroul ăsta, ‎tata era un pic mai mare decât Ty.
‎Nu mi-l imaginez pe bunelul tânăr.
‎Când eram în liceu, ‎mi-a zis că speră ca acest birou
‎să rămână în familie peste generații.
‎- Adică la voi. ‎- Și la cei ce vor veni.
‎Acasă la buni, era în camera din față,
‎dar la început a fost aici, în casa asta.
‎Buni zice că el ședea aici ‎și îi scria scrisori de dragoste.
‎Da? Vreau să le citesc!
‎Poate are câteva potrivite pentru tine.
‎Le semna „soare și acadele”, ‎cum scrie buni pe felicitări?
‎Poate.
‎Preaiubita mea…
‎Nellie.
‎Jeremy, mă bucur că ai venit.
‎Dar puteai să mă previi că te-ai tuns.
‎M-a vizitat sora mea ‎și mi-a zis să fac niște schimbări.
‎Măcar n-a folosit foarfeca pentru oi.
‎Mă bucur că îți fac iar livrările. ‎Fără să-l jignesc pe Erik.
‎Da, și-a luat liber o vreme. ‎Ia zi, ce-i cu verdețurile astea?
‎Isaac mi-a zis ce a încolțit, ‎așa că am adus al doilea val.
‎Sunt gata să te conving ‎să extinzi grădina.
‎Poate pui și un panou solar, două.
‎Dar, mai întâi…
‎Cum îți mai merge?
‎Sincer?
‎Fantastic.
‎Ție?
‎Grozav. Ferma o duce excelent.
‎Pari fericită.
‎Și tu pari fericit.
‎Poftim, șefa!
‎Trebuie să fug la petrecere, ‎dar poți rămâne să discuți cu Isaac.
‎Poate îți gătește ceva.
‎Cu plăcere!
‎Sigur te descurci aici?
‎- Da, să trăiți! Distracție plăcută! ‎- Bine.
‎Cu ce te servesc?
‎Mai ai prăjituri ca alea cu care a plecat?
‎De unde știai?
‎Artiștii se bazează pe instrumentele lor.
‎Am încărcat mașina. ‎Nici veste de la CeCe?
‎Nu. O fi pe drum.
‎- Lăsăm cheia sub preș? ‎- Vreau să fiu aici când vine.
‎Îi scriem Danei Sue că întârziem? ‎Și noi, și batoanele cu lămâie?
‎Batoanele cu lămâie! Da, să le iau!
‎CeCe! Cu bocceluța în spinare, ca mine.
‎- Scuze că am întârziat! ‎- Nu-i nimic.
‎Era haos acasă.
‎Ai mei erau într-un du-te-vino ‎din cauza mutării.
‎Unde le pun?
‎Stai să te… Cum pot să fiu de ajutor?
‎Duci batoanele cu lămâie ‎și tot restul la pavilion?
‎Eu o ajut pe CeCe și ne vedem acolo.
‎- Sigur. ‎- Hai, scumpo!
‎- Întârzii din cauza mea? ‎- Lasă, nu e nicio problemă!
‎Și sper că știi că ești binevenită și tu ‎după ce te instalezi aici.
‎Îți mulțumesc, ‎dar nu-s prea apropiată de Annie.
‎Spune-mi unde, și despachetez!
‎Hai să-ți arăt camera ta!
‎Mulțumesc.
‎Bine. Doamne! Ce-ai băgat aici?
‎Multe.
‎Bun-venit, domnule primar Vernon Hall!
‎Primar interimar, ‎numit de consiliul general.
‎Cel puțin până la alegeri.
‎Oricum, mulțumim pentru disponibilitate.
‎Se pare că Serenity avea nevoie ‎de un fost sergent de intendență.
‎Pleci?
‎Începe petrecerea lui Annie Sullivan.
‎Nu te rețin.
‎E alături, la pavilion. Cu ce te ajut?
‎De vreme ce tu ai declanșat revocarea,
‎voiam să vin personal
‎să-ți spun că am început remedierile.
‎Deja?
‎Restricțiile absurde de parcare? Adio!
‎Fantastic!
‎Și inspectăm riguros finanțele primăriei.
‎Mulțumesc.
‎Dar sunt mult mai multe de făcut
‎și am impresia ‎că mi-ai putea da niște idei.
‎Doar una, două.
‎Da. De la ședința de aici, oamenii ‎mi-au lăsat sugestii și reclamații.
‎Am mai adăugat și eu câteva.
‎Arată impresionant. Sau descurajant.
‎- Mai scot din ele! ‎- Nu.
‎N-ai deja destule treburi presante?
‎Hai să facem o listă de priorități ‎săptămâna viitoare!
‎Dar, până atunci,
‎fuga la petrecere!
‎Mulțumesc, domnule primar interimar!
‎Cu plăcere, scumpă cetățeană implicată!
‎O să-mi umplu dulapul de la școală ‎cu poze de la cabina foto.
‎E o petrecere minunată.
‎Ai mei au organizat totul la mare artă.
‎Chiar mi-au ascultat dorințele. ‎Îmi place la nebunie cum a ieșit totul.
‎E tare să ai părinți care te ascultă. ‎De-aia ești o scumpă.
‎La început, tu ai vorbit prima cu mine.
‎Mi-ai ușurat acomodarea.
‎Ai făcut-o pe profa de geometrie să râdă ‎și atunci am decis să ne împrietenim.
‎Și mă bucură asta.
‎Dar nu vreau să te țin departe de Jackson.
‎Ce chestie! Au trecut 15 minute ‎fără să-mi fie dor de el.
‎Nu a venit?
‎E plecat în vacanță cu ai lui.
‎Ce mai vacanță, cu toate…
‎Cum te ajut să treacă 20 de minute ‎fără să-ți fie dor?
‎Îmi permit să-mi iau liber o perioadă.
‎Dar nu serviciul e problema, ‎ci serviciul potrivit.
‎Exact. Vreau un post ‎unde să mă implic total, să schimb ceva.
‎Trebuie să știm cine suntem fără ele ‎ca să știm ce aducem în relație.
‎Și s-o facem bine. ‎Suntem cei mai norocoși bărbați din oraș.
‎Din țară. Din lume.
‎Sunt inteligente, empatice, ‎își dăruiesc timpul și harul.
‎Nu v-au adus și la disperare?
‎- Scuze! ‎- Știu ce zici.
‎Vreau s-o smulg din haos,
‎dar apreciez că-i place ‎să se implice cu drag pentru toți.
‎E o revelație s-o văd pe Helen ‎între cei dragi, care au nevoie de ea.
‎E impresionant ‎că pentru ea renunți la tot ce faci.
‎Aș renunța la toate. La orice.
‎Amin!
‎ANNIE, 16 ANI
‎Nu-mi vine să cred că acest îngeraș
‎îi trezește pe mami și tati ‎de patru ori pe noapte.
‎De-aia aduce Carla ceaiul cu gheață.
‎O să vă reluați somnul ‎cam trei luni, când o să aibă 15 ani.
‎- Apoi își ia permisul auto. ‎- Mamă!
‎Doamnă Paula, mă zăpăciți! ‎Crește prea repede.
‎Eu am crescut prea repede, mami?
‎După mine? Sau după tine?
‎- Toți creșteți prea repede. ‎- Mamă…
‎- Noreen, e totul în regulă? ‎- Da.
‎Trotter a zis că stă el cu copiii, ‎cât s-o felicit pe Annie de ziua ei.
‎Și, fără să dau nume,
‎n-am vrut să-l las prea mult singur ‎cu un anume mâncător de lipici.
‎- Mă duc să-l ajut. ‎- Nu!
‎Tu trebuie să te simți bine ‎și să nu-ți faci griji.
‎Încerc.
‎Harlan, vrei să o iau eu pe Margaret?
‎Serios? Sigur i-ar plăcea.
‎Pe ea ați întrebat-o?
‎Poate vrea să mai stea cu mătușa Helen.
‎Dacă o ia Noreen, ‎ar socializa cu cei de vârsta ei.
‎Ca și părinții ei și mătușa Helen.
‎Fie!
‎Spune „pa” adulților care ar trebui ‎să bea ceva și să se distreze!
‎Mami, pot s-o ajut cu bebelușii? Te rog!
‎Dacă te lasă Noreen.
‎Ne-am distra pe cinste.
‎Atenție, lume! Annabelle are 16 ani.
‎Ce simpatic!
‎Și e a XI-a.
‎- Gata, ești șmecheră. ‎- Nu era deja?
‎- Bună, Annie! ‎- Alo!
‎Ușurel, piciule! ‎Avem o discuție de liceeni mari.
‎De la 16 ani în sus.
‎Tu n-ai voie, abia începi a X-a.
‎Chiar! Sunt într-a X-a.
‎Încă nu. Piciul se crede mare, ‎că e într-a X-a.
‎Se simt toți așa de bine, ‎că nici nu știi a cui e petrecerea.
‎Înseamnă că n-ai văzut-o pe Annie. ‎Radiază de bucurie.
‎Știi ce mi-a zis Annie că vrea de ziua ei?
‎O soră.
‎Cum vă am eu pe voi.
‎Așa ceva merită sărbătorit ‎și dorit cât e anul de lung.
‎Câte drumuri a unit taraba cu limonadă?
‎De asta nu-mi ies din minte ‎dna Frances și darul ei.
‎Cu acei bani, vreau să-i fac cinste ei ‎și felului în care ne vedea.
‎Ce-ți spune inima?
‎Vreau să hrănesc Serenity.
‎Să îmi ajut vecinii ‎care trec prin greutăți
‎sau își urmăresc visurile ‎și au nevoie de cineva alături.
‎Cum făcea mereu doamna Frances.
‎Adică o fundație care să ofere fonduri ‎pentru cauze de prim ordin.
‎Poate. Cum ar fi?
‎Păi, în mare,
‎aloci capitalul, ‎apoi alegi un consiliu director
‎care să gestioneze fondurile ‎și să identifice nevoile și destinatarii.
‎În plus, e vorba de multe acte ‎cu care te pot ajuta.
‎Dacă participați și voi.
‎- Cu plăcere. ‎- Categoric.
‎De unde să începem?
‎Știi ce mă frământă de când cu VBS?
‎Austin și crochetele ‎în formă de dinozauri.
‎Aș merge la consiliul interconfesional
‎să întreb ce fac ‎în privința asigurării hranei, dar…
‎Haideți toate!
‎Din partea fundației tale.
‎Fundația noastră.
‎- Bine. ‎- Adică…
‎Mă bag!
‎Șefu'!
‎- Da? ‎- Vii în sală? Ești așteptat la masa trei.
‎Iată-l! Știam că azi coordonezi bucătăria.
‎Am vrut să te complimentăm personal.
‎Măiculiță… Îmi fac meseria, atât.
‎Dar o faci impecabil.
‎Smochinele cu prosciutto ‎se topeau în gură.
‎Creveții cu terci ‎sunt perfect condimentați.
‎Iar prăjiturile cu ciocolată… Delicioase!
‎A fost încântată ‎până și Eileen, care e greu de mulțumit.
‎Excelentă mâncare!
‎Le-am spus că trebuie să te cunoască
‎fiindcă ești un om deosebit pentru mine.
‎Așadar, doamnelor,
‎vi-l prezint pe prietenul meu, ‎Isaac Downey.
‎Mare maestru bucătar în devenire.
‎- Încântat! ‎- Asemenea.
‎- Încântat! ‎- Mulțumesc!
‎- Mulțumesc mult! ‎- Mulțumesc. La mulți ani!
‎Bună!
‎Felicitări pentru cum le-ai comunicat ‎dorințele tale alor tăi!
‎M-a ajutat discuția cu tine.
‎Știai deja ce vrei. ‎Uneori e de ajutor s-o spui cu voce tare.
‎Cuiva care mă ascultă ‎și mă ajută să-mi urmez inima.
‎Mereu voi face asta pentru tine.
‎Vino încoace!
‎Visam să-mi adorm bebelușul ‎legănându-l ușor,
‎dar Margaret nu adoarme decât în mișcare.
‎În mașină e perfect, ‎dacă suntem în stare să șofăm.
‎Ai mei adormeau în cărucior.
‎Pune-o pe uscător!
‎Nu în el, pe el.
‎N-am încercat.
‎În cărucior, da, dar trotuarele sunt praf. ‎Greu găsești ceva neted.
‎Așa e. Ies rădăcinile prin asfalt ‎și strică trotuarele.
‎Era să cad în nas la vânătoarea de comori.
‎Am râs doar fiindcă n-a pățit nimic.
‎Așa crede el.
‎Salutare tuturor! Salut!
‎Ne aflăm aici, evident, ‎ca să sărbătorim o persoană deosebită.
‎Aș vrea s-o invit pe scenă.
‎Hai, Annie!
‎- Da! ‎- Annie!
‎Am ceva pentru tine.
‎Ești gata?
‎Să cântăm despre Annie
‎Azi e ziua ei
‎Împlinește 16 ani
‎Și aș vrea să spun așa
‎E dulce și haioasă
‎Deșteaptă și miloasă
‎Prietenă ca ea
‎Nu găsești oricât ai căuta
‎Să cântăm despre Annie
‎Să-i urăm numai bine
‎Căci Annie e o stea
‎Nu e nimeni ca ea
‎Haideți!
‎Să cântăm despre Annie
‎Să-i urăm numai bine
‎Căci Annie e o stea
‎Nu e nimeni ca ea
‎- Bravo! ‎- Tu l-ai compus?
‎Da. Ăsta e cadoul meu.
‎Cea mai tare petrecere!
‎La mulți ani, Annie!
‎- Cine e? ‎- O cotoroanță. Sora lui Ronnie.
‎Ce cauți aici?
‎Scuze că am întârziat!
‎Nu știam la cât începe ‎fiindcă n-am primit invitația.
‎Dar nu voiam să ratez ocazia ‎de a participa la o serbare în familie.
‎Am lipsit de la prea multe.
‎Știi de ce.
‎- E nedrept. ‎- Nu face asta!
‎De ce trebuie să fie mereu așa?
‎Nu vreau decât să îți fiu prietenă, soră.
‎Dar nu!
‎Tu!
‎Tu mi-ai furat restaurantul
‎și fratele.
‎Iar tu, cinstită ‎și chibzuită Helen Decatur…
‎Nu-mi amesteca surorile în mizeria ta!
‎Faci echipă cu Ryan?
‎Alt Wingate fudul ‎care m-a bârfit la dna Frances.
‎Și tu! Cu nasul pe sus, ‎dar incapabilă să-ți ții bărbatul.
‎Ții la ele mai mult decât la mine? ‎Ții la ea mai mult?
‎Kathleen Sullivan!
‎Mama ta te-a educat mai bine.
‎Mama m-a învățat ‎să-mi apăr drepturile și exact asta fac.
‎- Chiar ai întrecut măsura. ‎- Nu le sorbi otrava, Ronnie!
‎Te crezi de-ai lor, dar ești de-ai noștri.
‎Annie!
‎Annie, stai!
‎Și nici măcar unul n-a scăpat ‎ca să-ți spună.
‎Delicioase batoanele cu lămâie!
‎Te așteaptă ‎o farfurie întreagă în frigider.
‎Te simți bine?
‎Mă doare inima pentru Annie.
‎Să ne rugăm și pentru Kathy.
‎- Sper că nu-i iei apărarea! ‎- Nu. O compătimesc.
‎O compătimește Dumnezeu cel bun.
‎Mie, însă, îmi vine greu s-o fac acum.
‎Se vedea cât își dorește să fie inclusă.
‎Nu doar în familia lui Ronnie,
‎ci în uniunea de suflete prietene ‎pe care ați construit-o.
‎E minunată, dar te și intimidează.
‎Nu te simți binevenit ‎între prietenii mei, în familia mea?
‎Parcă aud cum se desfășoară ruletele.
‎Una e să accepți să stai în Serenity ‎și alta e să accepți să te judece.
‎Dacă tu o aperi pe cotoroanță,
‎eu îmi apăr prietenele ‎care vor să fiu fericită.
‎Și eu vreau să fii fericită, Helen! ‎De asta sunt aici!
‎Tu unde ești?
‎Ce-a avut cu Annie? ‎Kathy habar nu are ce fată dulce e.
‎Îmi vine să…
‎Respiră, scumpule!
‎Mi-e să nu scot flăcări!
‎Bine că a luat-o Ty la plimbare, ‎ca să nu mă vadă așa.
‎Așa face Kathy. De asta o evităm.
‎Ne ținem tari, ne rugăm
‎și sperăm că se va plictisi ‎și va pleca din nou.
‎Dar i-a stricat ziua lui Annie.
‎Kathy i-a stricat doar finalul petrecerii.
‎O ajutăm noi ‎să rețină bucuria din restul zilei.
‎Trebuia să fac ceva.
‎Ai făcut.
‎Ne-ai apărat pe mine și pe Annie
‎și te iubesc enorm pentru asta.
‎E ceva ce Kathy nu-mi poate lua.
‎Măi să fie! Alde Townsend ‎nu se pot dezlipi de Castlewood.
‎Bună seara, doamnă!
‎Ce cauți aici, Tyler?
‎I-am adus lui Jackson ‎niște echipamente de baseball.
‎- Le iau eu. ‎- Trebuie să-și aleagă el.
‎- Mă duc să-l chem. ‎- Doamnă…
‎Am fost foarte nepoliticos.
‎Nu trebuia să vin fără să sun înainte
‎sau să discut cu Jackson ‎ori cu dumneavoastră.
‎Așa e. Dar, dacă tot ai venit, ‎iau eu echipamentele.
‎Nu vreau să agravez situația
‎împovărându-vă cu ceva ‎ce poate nici nu vrea.
‎Am greșit.
‎Așa e.
‎Ca jucător la Castlewood, ‎o să aibă echipament nou-nouț.
‎Da.
‎Noapte bună, Tyler!
‎Și spune-i mamei tale ‎că mă poate spiona mai subtil!
‎Cățel cuminte!
‎Hai!
‎La mulți ani, Cenușăreaso! ‎Ultima plimbare cu trăsura.
‎ORICE AR FI, SĂ ȘTII CĂ EȘTI MINUNAT.
‎Nellie!
‎Uite regula mea de bază!
‎Dacă rămânem fără subiecte la aperitive,
‎nu mai ieșim a doua oară.
‎O să încerc să rețin.
‎O să dureze până reintru pe piață.
‎Ca medic curant îți pot spune ‎că nu-i nimic dacă mai aștepți.
‎A stat timpul în loc cumva?
‎Mă simt prins într-o buclă. ‎Și fiecare gând mă duce la Helen.
‎Nu fac nicio progres.
‎Dacă țin minte de la fizică, ‎cauți să atingi viteza cosmică.
‎E nevoie de multă energie ‎ca să ieși de pe orbita unui corp ceresc.
‎Nu e metafora ideală, dar înțelegi ce zic.
‎Da. Ce crezi că zici.
‎Nu numai tu ai iubit-o ‎și ai pierdut-o pe Helen.
‎Poftim?
‎Bine, nu „iubit”, dar am ieșit cu ea ‎și îmi căzuse cu tronc, nu glumă.
‎Mai zic o dată: poftim?
‎Doar cât să aflu ce om minunat e.
‎Acum jucăm tenis ca prieteni.
‎Prieteni.
‎Ani-lumină distanță.
‎Sau niciodată.
‎Sau, cum spunea mama, ‎unii oameni trec prin viața ta fugitiv,
‎dar mereu cu un motiv.
‎Să-i dăm ocazia acelui motiv să apară!
‎Trebuia să mă îmbrac frumos.
‎Ai cămașa curată, nu? Asta-i tot ce cer.
‎Hai, ia loc! Ia-ți niște ceai!
‎Ăsta e de la cursul ‎de desenat oameni despuiați?
‎Nu l-am terminat.
‎Nici nu trebuie.
‎Important e că încerci ceva nou ‎iar eu mă dau în vânt după noutăți.
‎Ar trebui să mergem la un curs.
‎Mie îmi plac mai mult lecțiile în doi.
‎Te pregătești să-mi dai notă?
‎De fapt, mă gândeam ‎că sunt tare mândră de tine.
‎Ți-ai dorit atâta s-o iei de la capăt,
‎cu atâta concentrare și hotărâre!
‎Și tu.
‎Știu și eu…
‎Uneori simt că sunt captivă ‎în ultimul capitol
‎și că nu îmi dau seama unde se termină ‎și unde începe cel nou.
‎Desenul reflectă povestea?
‎După fiecare ședință, mama mă întreabă
‎care e povestea din spatele desenului.
‎Dar încep să cred ‎că povestea vine după desen
‎și…
‎că desenul doar mă ajută ‎să aflu cum să ajung acolo.
‎Doar să apar în toate capitolele.
‎Cu rol pozitiv.
‎În fine, nu chiar cavaler în armură,
‎dar mi-ar sta bine pe un cal.
‎Tu m-ai ajutat să înțeleg ‎că e povestea mea.
‎Fiindcă m-ai înțeles ‎ca nimeni altcineva până acum.
‎Și te iubesc pentru asta.
‎Vrei să afli ce urmează?
‎Experiența ta ca maestru bucătar ‎și viziunea mea cu privire la Z's
‎ne fac o echipă redutabilă.
‎- Echipă? ‎- Da.
‎Ar trebui să vii permanent la Z's.
‎Mă măgulești, ‎dar n-am plecat de la Sullivan's.
‎Țin la bucătăria aia.
‎Plecarea ar fi ‎precum despărțirea de prima dragoste.
‎Dar prima dragoste ‎trebuie lăsată în trecut.
‎Gândește-te ce ai putea face ‎într-un loc unde ai avea libertate totală.
‎N-ai avea același nivel de control
‎într-un restaurant cu numele șefei tale.
‎Gândește-te bine!
‎Bună! Un French 75, te rog. Mulțumesc. Da.
‎Bună!
‎Nu, nu ne cunoaștem. ‎Încerc să remediez situația.
‎Sunt Genevieve.
‎Erik.
‎Mulțumesc, dar azi ‎nu sunt o companie plăcută.
‎Ești mai plăcut decât o masă goală? ‎Fiindcă e singura ta concurență.
‎Ce râs frumos ai! Se întâmplă rar?
‎În ultima vreme, da.
‎Să văd dacă mai reușesc!
‎Parcă te-ai lăsat de baseball.
‎Scrie că pot să intru ‎la facultăți de Divizia 1.
‎Aici merg bogătașii.
‎Se laudă că te recrutează pentru un an.
‎Nu îți pot garanta nimic.
‎Bine. Cum de te-ai răzgândit?
‎Am renunțat fiindcă baseballul ‎renunțase la mine.
‎Am vrut să plec eu.
‎Când văd cum se antrenează Gabe ‎la fotbal, îmi trezește…
‎Invidie?
‎Poftă.
‎Poate…
‎Poate am renunțat prea repede
‎și din motive greșite.
‎Știi unde e școala. ‎Va trebui să te muți acolo.
‎Da.
‎Mama ta ce părere are?
‎Nu i-am spus.
‎Și vreau să mă ajuți tu.
‎- Faceți asta săptămânal? ‎- Da.
‎Povestim, râdem, ne susținem.
‎Ce tare!
‎Nu trebuie să pleci fiindcă vin ele.
‎Poți să rămâi, dar la etaj.
‎Mulțumesc, dar ies cu niște prieteni. ‎Dacă se poate.
‎Unde?
‎La Wharton's. ‎Îmi place că ajung pe jos de aici.
‎Minunat! Ne vedem la ora stingerii!
‎Și te rog să mă anunți ‎când ajungi și când pleci.
‎Promit.
‎Coc-cioc! Bună!
‎Bună! Pa!
‎Pa!
‎- Acum pleca CeCe? ‎- Zici că s-a mutat aici.
‎Da.
‎De fapt, chiar s-a mutat.
‎Poftim?
‎Ai ei s-au mutat din oraș
‎și ea voia să rămână aici ‎în clasa a XII-a,
‎așa că locuiește la mine.
‎E și surprinzător, și previzibil, ‎dată fiind generozitatea ta.
‎Mulțumesc!
‎- Toarnă? ‎- Toarnă!
‎Te hazardezi locuind cu o adolescentă.
‎Mă exasperează.
‎Dar mă și încântă.
‎Mă bucur să o pot ajuta pe CeCe.
‎Și mă înviorează prezența ei.
‎Da.
‎Ryan ce părere are?
‎Înțelege de ce e important pentru mine,
‎iar eu apreciez asta.
‎June a zis seara trecută
‎că relațiile și provocările noi ‎fac bine la suflet.
‎Relația asta ‎nu e nici nouă, nici vreo provocare.
‎Ryan în Serenity e ceva nou, ‎asta voiam să spun.
‎Dacă vreau sfaturi de la June, ‎o să i le cer personal, mersi frumos!
‎N-a sugerat nimeni asta.
‎Deși June e o sfătuitoare de nota zece.
‎Ați înțeles.
‎Dana Sue, îmi pare rău de scena lui Kathy. ‎Sper că Annie e bine.
‎Așa pare. Dimineață fredona ‎„Pe vârful muntelui cețos”.
‎E o melodie care te prinde.
‎Dumnezeu să mă ierte ‎pentru ce am sugerat să-i dea lui Kathy
‎cu prima ocazie ‎care iese în calea Lui divină.
‎Ronnie a vorbit cu ea?
‎Doar când a aterizat.
‎Cred că i-a spus numai minciuni.
‎Așa face mereu când are nevoie de bani.
‎Își găsește de lucru ‎la singurul localnic care mai ține la ea,
‎provoacă probleme și apoi pleacă iar.
‎Eu nu pot vorbi cu ea ‎fiindcă nu pricep limba elucubrațiilor.
‎Ei bine, am putea să punem ‎și debarasarea de Kathy
‎pe lunga listă a lui Maddie ‎cu îmbunătățirile din oraș.
‎I-am dat-o ieri lui Vernon, mersi!
‎Frumos ai delegat, Maddie!
‎Nu te simți ușurată?
‎Țineam lista doar ‎fiindcă Trent a lăsat atâtea de izbeliște.
‎Mai suntem vecini buni ‎dacă ignorăm în loc să reparăm?
‎Pentru asta e fundația.
‎Și, apropo, ‎am vorbit cu dna Westmore, la bancă,
‎și se ocupă de acte.
‎- Grozav! ‎- Minunat!
‎Ne putem investi ‎toată energia în fundație.
‎Dacă nu cumva…
‎există o problemă mai mare ‎pe care n-o observ.
‎Nu există nicio problemă mai mare.
‎- Doar… ‎- Nu trebuia să întreb de Ryan?
‎Maddie!
‎Am pus întrebarea
‎fiindcă voiam să știu cum vă merge.
‎Când am început relația cu Cal, ‎mi-ați pus mii de întrebări.
‎Și nu m-am supărat nici măcar o dată.
‎Nu m-am supărat.
‎Serios? Am simțit un aer rece.
‎Bine. Știți ce?
‎Dacă nu încetați în clipa asta, ‎cineva o să spună…
‎Helen, ești fericită?
‎…ceva nepotrivit.
‎De ce nu pot să întreb, Dana Sue? Helen?
‎Mi-am pus sufletul pe tavă în fața voastră
‎când îmi era cel mai greu.
‎V-am ascultat întrebările, ‎am tras învățăminte
‎și v-am fost recunoscătoare.
‎De ce nu pot să întreb?
‎Fiindcă nu vrea să discute despre asta.
‎Nu despre asta e vorba aici?
‎Nu prea știu despre ce e vorba.
‎Credeam că știți ‎că l-am iubit pe Ryan toată viața.
‎Toată viața!
‎Visul meu e să fiu cu el. ‎Acum e aici. Se străduiește.
‎Și asta te face fericită? Atât întreb.
‎Nu mai întreba! Răspunsul e evident.
‎Zău?
‎Helen…
‎Încerc să te ajut, atât.
‎Dar după ieșirea la restaurant…
‎și asta…
‎E limpede.
‎Helen, te iubim.
‎Vrem să te ajutăm. Să te susținem.
‎Eu voi decide cine mă face fericită.
‎Nu trebuie să-mi spună ‎comitetul cui să-mi dau inima.
‎Dacă nu vă place cum procedez,
‎puteți să nu vă băgați!
‎Puteți…
‎Vreau să plecați.
‎Acum.
‎Subtitrarea: Liana Oprea