Okay.
Annies fødselsdagsfest er vist næsten klar.
Lad os tale om vores fejring.
Den skal være lille. Intim.
Vi behøver ikke flere end dig, mig og Annie.
Og Helen og Maddie.
Og Ty, Kyle og Katie.
Og Cal og Erik og Isaac.
Lille lyder relativt nu.
Du godeste. Slægtninge.
Vent lige. Før vi fokuserer for meget på gæstelisten.
Hvad med maden? Og musik?
For jeg vil danse ind i daggryet med dig, min skat.
-Vores budget forbliver heller ikke lille. -Vi har fru Frances' check.
Nej. Annies collegefond er en ting, men det føles forkert at bruge den på os.
Hvorfor ikke? Hun gav dig den, så du var glad.
Er meningen ikke, at vi skal udtrykke vores glæde?
Jeg vil ikke mindske vores glæde, men fru Frances stolede på,
at vi skulle gøre noget for lokalsamfundet.
Såsom hvad?
Hun sagde, at hun elskede at besøge Sullivan's
og se mig brødføde Serenity.
Så vi kunne brødføde vores naboer
på endnu flere måder.
Men jeg så frem til færre fag mit sidste år.
Hvis hr. Simms synes, at mange fag ser bedre ud på ansøgningen,
-så lyt til ham. -Jeg kender ikke mit hovedfag.
Derfor skal du udvide dine muligheder.
-Hvad anbefaler han, at du tilføjer? -Statistik.
Ikke?
Skyldig. Matematik var ikke min ting.
Eller min.
Men jeg læste statistik som en del af min marketinggrad.
Man skal lære at analysere markedet for at sælge det.
Altså i college.
I gamle dage, hvor vi red på heste, og man nemmere kom ind på college.
I stedet for at se det som en udholdenhedstest,
kan du se året som en mulighed for at lære nye ting
og nyde at gøre det.
-Efter jeg består statistik. -Ja, netop.
Jeg tænkte i går, efter jeg gik. Måske skal vi have nogle grundregler.
Angående CeCe?
Angående alt.
Mit håb er så stort,
at jeg ikke ser helt så klart, som jeg burde.
-Jeg vil ikke punktere dit håb. -Og jeg vil ikke punktere dit.
Og jeg vil ikke antage eller fornærme.
Det føles som en forhandling.
Lad være. Se mig ikke som dit projekt.
Jeg har gjort tingene på min måde i alt for lang tid.
Ankom, vurder, ret til, forlad.
Nej, lad os udelukke forlad.
Du skal ikke fikse ting.
Du skal ikke redde mig eller nogen anden.
Du skal ønske at ville blive så meget, som jeg ønsker, at du bliver.
Lad det være dit hjem.
Lad det her…
Lad det være nok.
Jeg er glad for at gå fra at være en spa-kunde
til at have spa-kunder.
Det er vi også.
Du bliver en skøn tilføjelse til personalet. Det bliver I begge.
Nu græder jeg på papiret.
Men jeg kan ikke se, hvor jeg skriver, hvor taknemmelig jeg er for velkomsten
fra dig.
Vi får det skønt. Og der er behov for børnepasning.
Det er det vigtigste.
At vores medlemmer ved, vi hører dem og støtter dem.
Ja.
Det er klart, alle taler så godt om spaen. Og om dig.
-Gør de? -Selvfølgelig gør de det.
Jeg lytter nok for meget til de utilfredse stemmer.
For at stoppe mumlen, før det bliver til problemer.
Vores medlemmer skal vide, de er værdsat, for ellers er jeg bekymret.
Men Trotter og jeg blev enige om,
at jeg også er her for at afhjælpe din bekymring.
Jeg ved ikke, om det er muligt, men vi får se, ikke?
VELKOMMEN TIL CASTLEWOOD
Det er vigtigt, du har den rette laptop, ikke kun til dine studier.
Du gamer jo, så du må have tanker om, hvad den skal kunne,
så vi går derind og kommer ud med det, der opfylder dine behov. Okay, min søn?
-Mary Vaughn! -Bill!
Hej, Nellie.
Hej, Kyle.
-Nyder I jeres skoleindkøb? -Det gør vi!
Nellie fortjener nye ting til sin nye skole.
-Ny skole? -Vi er flyttet til Castlewood.
De skal gå på Castlewood High med deres kusiner.
Det bliver skønt for dem.
En ny start er bedst for os alle.
Den fandt jeg i Castlewood.
Ny dag, ny by, nye sejre. Og nye venner.
Du forstår det, Bill.
Mine børn blev behandlet så skidt af folk i Serenity,
så jeg holder dem væk fra folk fra Serenity.
Vi må alle gøre det, vi tror, der er bedst for vores børn.
Vi er enige. I må have en god dag.
Hun har stadig ikke glemt ulykken.
Nogle gange må man bare indse, der skal gå noget tid.
LOW COUNTRY HØJSKOLE
NYT KURSUS MARKETING I DEN DIGITALE ALDER
Undskyld ventetiden.
Svarede vores lærer på dit spørgsmål?
Jeg har problemer med perspektiv.
Ved du, hvad vi kaldte en som ham i seminaret?
Fristelse?
Et mirakel af Guds skabelse, der skal værdsættes.
Giv ham ikke mirakelstatus, før du ved, han er god mod sin mor
og kan lide stærk guacamole, ligesom dig.
Nye forhold, nye oplevelser, nye udfordringer er godt for sjælen.
De holder dig skarp og frisk.
Især når det gøres med lækre mænd.
Siger hende, der dater en lækker mand.
Jeg respekterer bare Guds mirakler.
Amen.
Jeg ville være den første, der ønskede dig tillykke…
Hele vejen fra Castlewood.
…med et speciallavet Annie-skaft.
Til putt-putt-dronningen.
-Tillykke med fødselsdagen. -Tak.
Og du går?
Mine forældre sover let. Jeg må hjem.
Jeg vil tænke på dig i dag.
Min far lavede det skrivebord, da han ikke var meget ældre end Ty.
Tænk, morfar var så ung.
Han sagde, da jeg gik i high school, at han håbede, det her skrivebord
ville være i vores familie i generationer.
-Det er jer tre. -Og flere til.
Det stod i stuen i bedstes hus, men oprindeligt stod det i hans hus,
og bedste siger, han sad lige her og skrev kærlighedsbreve til hende.
Jeg vil læse dem!
Måske vil hun dele et par med dig.
Skrev han "solskin og slikkepinde," ligesom bedste gør?
Måske.
Min kæreste…
Nellie.
Jeremy, det er sødt af dig at komme forbi.
Men du kunne have advaret mig om frisuren.
Min ældste søster sagde, jeg skulle prøve noget nyt.
Hun brugte en saks og ikke en fåresaks.
Det føles godt at levere til dig. Ikke noget imod Erik.
Ja, han tager en lille pause. Hvad er alt det grønne?
Isaac sagde, hvad der slog rødder, så jeg har næste bølge med.
Jeg vil overtale dig til at lave et grønt tag.
Og måske tilføje et par solpaneler.
Men først, hvordan har du haft det?
Helt ærligt?
Fantastisk.
-Dig? -Det går skønt. Farmen går godt.
Du ser glad ud.
Det gør du også.
Værsgo, chef.
Jeg må hen til festen, men snak endelig med Isaac.
-Måske laver han mad til dig. -Med glæde.
Kan du håndtere alt her?
Javel, kaptajn. Mor dig.
Okay.
Hvad skulle det være?
Har I flere af de brownies?
-Hvordan vidste du det? -En kunstner stoler på sit instrument.
Bilen er pakket.
-Hvad med CeCe? -Hun er nok på vej.
-Skal vi lægge nøglen? -Jeg vil være her, når hun kommer.
Skal Dana Sue vide, at vi kommer senere med citronstængerne?
Nå jo, citronstængerne. Ja, dem henter jeg.
CeCe! Du pakker også tungt.
-Undskyld, jeg kommer sent. -Det er fint.
Det var totalt kaos i mit hus på grund af flytningen.
-Hvor skal de hen? -Lad mig… Hvordan kan jeg bedst hjælpe?
Kan du tage citronstængerne og andet til pavillonen?
Jeg hjælper CeCe og møder dig der.
-Ja. -Kom, søde.
-Forsinker jeg jer? -Det skal nok gå.
Og jeg håber, du ved, at du gerne må tage med, når du har hænderne fri.
Tak, men Annie og jeg er ikke så tætte.
Bare vis vej, så pakker jeg ud.
-Jeg viser dig med glæde dit værelse. -Tak.
-Du milde. Hvad er der i den? -Mange ting.
Velkommen, borgmester Vernon Hall.
Stedfortrædende borgmester, som afgjort af byrådet.
Indtil valget er blevet afholdt.
Tak, fordi du vil tjene byen.
Det virkede til, Serenity havde brug for en gammel forsyningssoldat.
Er du på vej hjem?
Annie Sullivans fødselsdagsfest starter snart.
-Jeg vil ikke holde på dig. -Det er ved pavillonen. Hvad så?
Du var en af drivkræfterne bag tilbagekaldelsen,
så jeg ville selv komme forbi
og sige, vi er begyndt at fikse ting.
Allerede?
De absurde parkeringsregler? Fortid.
Fantastisk.
Og vi laver en grundig inspektion af byens finanser.
Tak.
Men der er meget mere, vi skal tackle,
og jeg fornemmer, at du har tanker angående det.
-Bare en idé eller to. -En idé eller to?
Ja, lige siden vi holdt mødet her,
har folk delt deres tanker og bekymringer. Og måske tilføjede jeg selv nogle.
Det er imponerende. Eller skræmmende.
-Jeg kan tage nogle tilbage. -Nej.
Har du ikke selv ting, du skal klare?
Lad os gennemgå dem næste uge.
Men i mellemtiden,
tag til din fest.
Tak, stedfortrædende borgmester.
Det var så lidt, dynamiske borger.
Jeg dækker indersiden af mit skab med fotos fra fotobåsen.
Det er en skøn fest.
Mine forældre gjorde det rigtig godt.
De lyttede virkelig til mig. Og jeg elsker, hvordan alt blev.
Det må være skønt med forældre, der lytter. Derfor er du så sød.
Du var den første, der rækkede ud. Du gjorde det nemmere at være den nye pige.
Du fik frk. Cordova til at grine, og så ville jeg have dig som ven.
Og det er jeg glad for, men jeg vil ikke holde dig fra Jackson.
Wow. Der gik faktisk 15 minutter, uden jeg savnede ham.
Er han her ikke?
-Nej. Han er på familieferie. -Noget af en ferie med alle…
Hvordan når du op på 20 minutter, uden du savner ham?
Jeg er heldig, jeg kan tage mig god tid, men at finde et job er ikke problemet.
Men det rette job.
Præcis. Jeg vil være fuldt engageret og gøre en forskel.
Vi skal vide, hvem vi selv er
for at forstå, hvad vi giver forholdet. Og gøre det rigtigt.
Vi er måske de tre heldigste mænd i den her by, i landet, i verden.
De er intelligente, medfølende. De giver sig tid til andre.
Vil I aldrig rive jeres hår ud?
Undskyld.
Jeg hører dig. Jeg vil fjerne hende fra kaos,
men hun vil være i midten af det og give kærlighed til alle.
Det er skønt at se Helen med dem, der elsker hende og har brug for hende.
Det er imponerende. Du opgiver meget for det her.
Jeg ville opgive alt. Hvad som helst.
Amen.
ANNIES 16-ÅRS
Jeg kan ikke fatte, at den her søde engel
vækker sin mor og far fire gange hver nat.
Derfor henter Carla te til os begge.
I får en fuld nats søvn igen i tre måneder, når hun er 15.
-Så får hun kørekort. -Åh, mor.
Nu bliver jeg rundtosset. Hun vokser for hurtigt op.
-Voksede jeg for hurtigt op, mor? -Efter min smag eller din?
-I vokser alle for hurtigt op. -Åh, mor.
-Noreen, er alt okay? -Alt er fint.
Trotter ville holde øje med børneteltet, så jeg kunne sige tillykke til Annie.
Og jeg siger ingen navne,
men jeg ville ikke efterlade ham med en bestemt klister-spiser.
-Jeg kan hjælpe. -Nej.
Du skal nyde det her, ikke bekymre dig, ikke?
Jeg prøver.
Harlan, skal jeg passe Margaret lidt?
-Virkelig? Det vil hun nok gerne. -Har nogen spurgt hende?
Måske vil hun blive lidt hos tante Helen.
Men hvis hun tager med Noreen, kan hun tale med nogle på sin alder.
Ligesom hendes forældre og tante Helen.
Fint.
Sig farvel til de skønne voksne, som skal snuppe en drink og slappe af.
Mor, må jeg hjælpe med babyerne? Kom nu!
-Hvis Noreen siger ja. -Det lyder rigtig sjovt.
Pas på, verden. Annabelle er 16.
Så sødt!
Og en junior.
-Nu er du cool. -Var hun ikke det?
-Hej, Annie. -Hov!
Vent lige, lillemand. Den her samtale er for 16 plus.
-Kun 16-årige og derover. -Så ingen samtale for dig, andetårselev.
Nå jo! Jeg er en andetårselev.
Ikke endnu. Han tror, han er stor, fordi han er på andet år.
Alle morer sig virkelig. Hvis fest er det her?
Så har du ikke snakket nok med Annie. Fødselsdagspigen udstråler glæde.
Ved I, hvad Annie sagde, hun ønskede sig i gave?
En søster.
Som I to er for mig.
Det er værd at fejre og bede til året rundt.
Hvor mange veje fører tilbage til saftevandbåsen?
Derfor tænker jeg konstant på fru Frances og hendes gave.
Jeg vil bruge pengene på en måde, der ærer hende og hendes vision af os.
Hvad siger dit hjerte?
Jeg vil brødføde Serenity.
Og tilbyde hjælp til naboer, der går igennem svære tider
eller går efter drømme
og har brug for en ved deres side.
Som fru Frances altid var.
Du mener en fond, der yder penge til vigtige formål.
Måske. Hvordan fungerer det?
I store træk
dedikerer du pengene og vælger så en bestyrelse,
der styrer midlerne, udpeger formålene og vælger modtagerne.
Og der er en masse papirarbejde, jeg kan hjælpe dig med.
Så længe I to er en del af det.
-Med glæde. -Bestemt.
Hvor er et godt sted at starte?
Ved I, hvad jeg har tænkt på siden VBS?
Austin og hans dino-nuggets.
Jeg ville spørge tværreligiøst råd, hvad de gør for dem, der mangler mad,
men vi kan gøre det. På vegne af din fond.
Vores fond.
Jeg er med.
Chef.
-Ja? -Kan du gå ud i restauranten?
Bord tre vil tale med dig.
Her er han. Jeg hørte, du ledte køkkenet i dag.
Vi ville alle rose dig personligt.
Wow. Jeg gør bare mit job.
Du gør det fremragende.
Fignerne pakket ind i prosciutto smeltede i min mund.
Rejerne og grits har den perfekte varme.
Og brownierne… Så lækre.
De roste virkelig maden. Selv Eileen, som er svær at behage.
Det var godt.
Jeg fortalte dem, de skulle møde denne unge mand,
fordi han er noget særligt for mig.
Så, de damer,
mød min ven, Isaac Downey.
En kommende stjernekok.
-Rart at møde dig. -Og dig.
-Rart at møde dig. -Tak.
-Tusind tak. -Tak. Tillykke med fødselsdagen.
Hey.
Godt gjort med at kommunikere med dine forældre om din fest.
Vores snak hjalp meget.
Du vidste, hvad du ønskede. Nogle gange hjælper det at sige det højt.
Til en, der hører mig og hjælper mig med at høre mit hjerte.
Det vil jeg altid være for dig.
Kom her.
Jeg havde visioner om nænsomt at gynge min baby i søvn,
men Margaret skal være i bevægelse for at sove.
Bilen er god, så længe en af os er vågne nok til at køre.
Min faldt altid i søvn i barnevognen.
Læg babyen på tørretumbleren.
-På den. Ikke i den. -Jeg har ikke prøvet tørretumbleren.
Jeg prøvede barnevognen, men fortovene er så skæve.
Så sandt. Der dukker trærødder frem i hele byen, og de ødelægger fortovene.
Jeg faldt næsten til skattejagten på grund af en rod.
Som kun var sjovt, efter hun var okay.
Siger han.
Hej, alle sammen!
Hej!
Vi er her i aften
for at fejre en meget særlig person.
Og jeg vil bede hende komme herop.
Op med dig, Annie.
-Ja! -Annie!
Jeg har noget til dig.
Er du klar?
Lad os synge om Annie
I dag er hendes dag
Det er hendes 16-års fødselsdag
Og jeg må sige
Hun er sød, og hun er sjov
Hun er kog og så rar
Hun er den absolut bedste ven
Du nogensinde finder
Så lad os synge om Annie
Og ønske hende det bedste
Fordi Annie er fantastisk
Over alle de andre
Kom så!
Lad os synge om Annie
Og ønske hende det bedste
Fordi Annie er fantastisk
Over alle de andre
-Bravo! -Skrev du den sang?
Ja, den er din gave.
Bedste fest nogensinde.
Tillykke med fødselsdagen, Annie!
-Hvem er det? -En heks. Ronnies søster.
-Hvad laver du her? -Undskyld, jeg kommer for sent.
Jeg kendte ikke tidspunktet, for jeg blev ikke inviteret.
Men jeg ville ikke glippe chancen for at deltage i en familiefest.
-Jeg er gået glip af så mange. -Du ved hvorfor.
-Det er ikke fair. -Gør ikke det her.
Hvorfor skal det altid gå sådan her?
Jeg har altid bare ønsket at være din ven, din søster.
Men nej!
Dig!
Du stjal min restaurant
og min bror fra mig.
Og dig, den fair og rimelige Helen Decatur…
Du vover på at indblande mine rigtige søstre.
Slår du dig sammen med Ryan?
Endnu en indbildsk Wingate, der vendte fru Frances imod mig.
Og dig! Frøken overlegen, som, hører jeg, ikke kan holde på en mand.
Er de vigtigere for dig, end jeg er? Er hun vigtigere for dig?
Kathleen Sullivan.
Din mor opdragede dig bedre end det her.
Min mor opdragede mig til at forsvare mig selv, og det er det, jeg gør.
-Nu skal du gå. -Drik ikke deres gift, Ronnie.
Du tror, du er en af dem, men du er en af os.
Annie!
Annie, vent!
Og ikke en eneste undslap for at fortælle historien.
Jeg elsker dine citronstænger.
Der er en tallerken i køleskabet til dig.
Er alt i orden?
Jeg har ondt af Annie.
Vi burde også bede for Kathy.
-Du forsvarer ikke den kvinde. -Ikke forsvar. Medfølelse.
Herrens medfølelse svigter ikke.
Men min er ret tvivlsom lige nu.
Hun vil så gerne være en del af det.
Ikke kun af Ronnies familie,
men det fantastiske lokalsamfund, I har opbygget sammen.
Det er smukt og skræmmende.
Føler du dig ikke budt velkommen af mine venner, min familie?
Jeg kan høre en masse målebånd.
Der er forskel på at ville blive i Serenity og blive bedømt af Serenity.
Mens du forsvarer den onde heks,
forsvarer jeg mine venner, som ønsker, jeg er glad.
Det ønsker jeg også, Helen! Det er derfor, jeg er her!
Hvor er du?
Hvorfor såre Annie? Kathy aner ikke, hvor sød en pige hun er.
Jeg kunne…
-Træk vejret, skat. -Måske kommer der ild ud!
Heldigvis kørte Ty med Annie. Hun skal ikke være vidne til det her.
Det er det her, Kathy gør. Derfor holder vi os fra hende.
Vi står fast og beder en hel del
og håber, hun bliver frustreret eller keder sig nok til at forsvinde.
Men hun ødelagde Annies store dag.
Kathy ødelagde slutningen på festen.
Vi kan huske Annie på, hvor skøn dagen ellers var.
-Jeg skulle have gjort noget. -Det gjorde du.
Du forsvarede mig og Annie,
og derfor elsker jeg dig så højt.
Det kan Kathy aldrig ødelægge.
Nå da. Jer Townsend-drenge kan ikke holde jer fra Castlewood.
-Godaften, frue. -Hvorfor er du her, Tyler?
Jeg ville give Jackson noget baseballudstyr.
-Jeg tager det. -Jackson skal vælge det, han ønsker.
-Jeg henter ham. -Frue.
Jeg har været meget uhøflig.
Jeg burde have ringet, før jeg kom
eller afstemt det med Jackson eller dig.
Det er sandt. Men nu du er her, tager jeg udstyret.
Jeg vil ikke gøre det værre
ved at belaste dig med udstyr, han måske ikke vil have. Min fejl.
Ja, det er det.
For som starter for Castlewood har han det nyeste udstyr.
Ja.
Godnat, Tyler.
Og fortæl din mor, der er mere diskrete måder at udspionere på.
God dreng.
Kom så.
Tillykke, Askepot. Din sidste vogntur.
UANSET HVAD DER SKER, SKAL DU VIDE, DU ER SKØN.
Nellie.
Her er min tommelfingerregel.
Hvis man løber tør for emner inden forretten, er første date sidste date.
Det skal jeg huske på.
Det kan tage længe, før jeg gør det igen.
Jeg er din læge, der overvåger dit sår, så det er okay at tage sin tid.
Går tiden?
Jeg føler mig fanget i et loop. Hvor alle tanker fører tilbage til Helen.
Jeg gør ingen fremskridt.
Hvis jeg husker korrekt fra fysiktimerne, vil du opnå undvigelseshastighed.
Det kræver stor energi at forlade en mægtig, himmelsk genstands kredsløb.
Måske ikke den perfekte metafor, men du forstår.
Hvad du tror, du mener.
Andre har også elsket og mistet Helen Decatur.
Hvad?
Måske ikke elsket, men datet flere gange og været betaget af hende.
Igen. Jeg sagde hvad?
Længe nok til, jeg ved, hun er en god person.
-Nu er vi tennisvenner og sande venner. -Venner.
Det er lysår væk.
Om nogensinde.
Eller som min mor sagde, nogle personer er der en stund,
men altid af en grund.
Lad den grund dukke op.
Jeg skulle have klædt mig fint på.
Din trøje er vel ren. Mere kræver jeg ikke.
Sid ned. Drik noget te.
Er det fra dit nøgen-kursus?
Det er ikke færdigt.
Det behøver det ikke være. Det vigtige er, du prøver noget nyt,
og jeg er altid interesseret i at prøve nye ting.
Måske skal vi tage et kursus sammen.
Jeg er mere fan af privatundervisning.
Giver du mig en karakter nu?
Jeg tænkte på, hvor stolt jeg er af dig.
Du var så villig til at begynde et nyt kapitel
med så meget fokus og beslutsomhed.
-Det var du også. -Jeg ved nu ikke.
Nogle gange føler jeg, jeg sidder fast i sidste kapitel
og ikke har fundet ud af, hvor det slutter, og det nye begynder.
Fortæller det en del af historien?
Efter hver gang spørger min mor mig,
hvad historien bag billedet er.
Men jeg begynder at tro, at historien er foran billedet,
og
billedet hjælper mig med at finde ud af, hvordan jeg når dertil.
Så længe jeg er med i hvert kapitel.
Som en god fyr.
Ikke en ridder eller noget, men jeg vil se god ud på en hest.
Du fik mig til at indse, jeg skulle fortælle historien.
For du hørte mig på en måde, ingen anden havde før.
Og det elsker jeg dig for.
Vil du høre om efterfølgeren?
Med din ekspertise som kok og min version for Z's
kan vi skabe et mægtigt partnerskab.
-Partnerskab? -Ja.
Du burde være hos Z's på fuldtid.
Smigrende, men jeg er på pause fra Sullivan's.
Det køkken betyder meget.
At forlade det ville være som at slå op med sin første kærlighed.
Men en første kærlighed skal efterlades i fortiden.
Tænk, hvad du kunne gøre et sted, hvor du havde ægte autoritet.
Du får aldrig den samme kontrol i en restaurant, hvor du arbejder med ejeren.
Tænk grundigt over det.
Hej. French 75. Tak.
Hej.
Hej?
Vi har ikke mødt hinanden. Det vil jeg rette op på.
Jeg er Genevieve.
Erik.
Tak, men jeg er ikke godt selskab i aften.
Bedre end et bord for en? For det er din eneste konkurrence.
Sikke et skønt grin. Kommer det sjældent ud?
Det har det gjort.
Jeg vil få det frem igen.
-Var du ikke færdig med baseball? -Men de kan hjælpe mig ind i 1. division.
Det er en skole for rige,
og den vifter med store løfter for at få dig ind et år.
De kan ikke garantere noget.
Okay. Hvorfor har du ændret mening?
Jeg ville ikke baseball, for den ville ikke mig. Og jeg ville gå fra den.
Når jeg ser Gabe træne football, gør det mig…
Jaloux?
Ivrig.
Måske…
Måske droppede jeg det for hurtigt
af de forkerte årsager.
Du forstår vel, at du skal bo ved skolen.
Ja.
-Hvad siger din mor til det? -Jeg har ikke sagt det.
Du skal hjælpe mig.
-Gør I tre det her hver uge? -Ja.
Bytter historier og smil og støtte.
Meget cool.
Du skal ikke gå ud, fordi de kommer forbi.
Du må gerne blive, men ovenpå.
Tak, men jeg går ud med nogle venner. Hvis det er okay.
-Hvor skal I mødes henne? -Wharton's. Og jeg kan gå dertil nu.
Skønt. Vi ses, når du skal være hjemme.
Og sig venligst til, når du ankommer og går igen.
-Det lover jeg. -Banke på. Hejsa.
Hej. Farvel.
Farvel.
-Går CeCe? -Hun kan lige så godt bo her.
Ja.
Det gør hun faktisk.
Hvabehar?
Hendes familie måtte flytte,
og hun blive i sit seniorår,
så hun bor hos mig.
Det er overraskende og forudsigeligt med henblik på, hvor generøs du er.
Tak.
-Alt eller intet? -Alt eller intet.
Du hopper i den dybe ende ved at bo med en teenager.
Det er nervepirrende.
Men meget spændende.
Jeg er glad for at være der for CeCe. Og det giver energi, at hun er her.
-Ja. -Hvad tænker Ryan om det?
Han forstår, hvorfor det er vigtigt for mig,
og det sætter jeg pris på.
Forleden sagde June,
at nye forhold og nye udfordringer er godt for sjælen.
Det her forhold er hverken nyt eller en udfordring.
Jeg mente bare, det er nyt, at Ryan er i Serenity.
Hvis jeg brug for råd fra June,
så taler jeg selv med hende. Tak.
Ingen antydede det.
Men jeg giver June fem stjerner for hendes råd. Jeg siger det bare.
Dana Sue, jeg er ked af det med Kathy. Jeg håber, Annie er okay.
Det virker sådan. Hun sang "On Top of Old Smoky" i morges.
Det er en fængende melodi.
Må Gud tilgive mig for de ting,
jeg vil have Gud til at gøre mod Kathy, når han kan.
-Har Ronnie kontaktet hende? -Ikke siden hun først ankom.
Jeg tvivler på, hun har sagt én sand ting. Hun gør det, når hun har brug for penge.
Finder et job med de få personer, der har gode minder om hende,
laver ballade, og rejser så igen.
Vi kan ikke tale, for jeg taler ikke nonsens, hendes modersmål.
Måske kan vi tilføje at slippe af med Kathy
til Maddies meget lange liste med ting, der skal fikses.
Som jeg gav til Vernon i går. Tak.
God uddelegering, Maddie.
Føles det ikke godt?
Jeg havde kun listen, fordi Trent manglede at gøre så meget.
Er vi gode naboer, hvis vi ikke fikser det, vi kan?
Det er det, fonden er til for.
Og jeg talte med frk. Westmore i banken,
og hun arbejder på papirerne.
-Super. -Det er godt.
Vi kan hælde al vores energi i fonden.
Medmindre
der er et større problem, som jeg ikke ser.
Der er slet ikke et større problem. Vi burde bare…
-Måtte jeg ikke spørge ind til Ryan? -Maddie.
Jeg spurgte, fordi jeg ville høre, hvordan det gik med dig og Ryan.
Da Cal og jeg fandt sammen, havde I to mange spørgsmål.
Og jeg blev ikke fornærmet.
-Det blev jeg ikke. -Nå? Der må være gennemtræk.
Okay. Ved I hvad?
Stop så med det der, ellers siger nogen…
Helen, er du lykkelig?
…noget, de ikke burde.
Hvorfor må ikke spørge om det, Dana Sue? Til jer begge.
Jeg blottede mit hjerte for jer to,
da jeg var længst nede.
Jeg lyttede til jeres spørgsmål og lærte af dem,
og det var jeg taknemmelig for. Så hvorfor må jeg ikke spørge?
Hun vil ikke tale om det.
Er det ikke det, der foregår?
Jeg ved ikke, hvad der foregår.
Jeg troede, I to vidste, jeg har elsket Ryan hele mit liv.
Hele mit liv.
At være sammen med ham er min drøm. Og han gør en indsats her.
Og gør det dig lykkelig? Det er alt, jeg spørger om.
Og du skal ikke spørge mere, fordi svaret er åbenlyst.
Er det?
Helen…
Jeg prøver bare at hjælpe.
Men med middagen og
det her…
…er det åbenlyst.
Helen, vi elsker dig.
Vi vil hjælpe dig og støtte dig.
Jeg bestemmer, hvad der gør mig lykkelig.
En bestyrelse skal ikke styre mit hjerte.
Hvis I ikke synes om, hvad jeg gør, kan I blande jer uden om.
I kan…
I skal gå.
Nu.
Tekster af: Niels M. R. Jensen