SLADKÉ MAGNÓLIE
TAJEMSTVÍ
Kde si promluvíme?
Obývák bude nejlepší.
Musíš mi věřit.
Já ti věřím.
Jen si přeju, abychom tohle nemuseli řešit.
Měl jsem ho ignorovat.
I Mary Vaughn.
- Všechno. Vše. - Cale, přestaň.
Ne, to je ten problém, ne?
- Nevím, kdy přestat. - Cale.
- Je Stu v pohodě? - Jeho ego to odneslo víc než jeho ret.
- Neměl jsem mu vrazit. - Všichni jsme chtěli.
Bála jsem se, že má zbraň nebo tak něco.
Zavolala jsem pomoc, protože jsem se o tebe bála.
- Chránil jsem Maddie. - My víme.
To není omluva. Žádná neexistuje.
Nikdo by ti to nevyčítal.
Já taky odpuštění nehledám.
Zkazil jsem to.
Odstoupím z restaurace, od všeho.
Cokoli, co to napraví.
Musíš si napravit věci kvůli sobě.
A nemusíš odstupovat.
Ráno si promluvím s okresním prokurátorem a pak uvidíme.
Všichni ti chceme pomoct, Cale.
Musím
jít domů.
Je už pozdě.
- Svezu tě. - Jo.
Jen mi dej chvilku, jo?
Maddie, svezeš se se mnou?
- Ahoj. - Ahoj.
Byla to docela náročná noc.
To byla.
Promluvíme si zítra.
Rád pomůžu s angličtinou, zvlášť když čteme Austenovou,
ale s chemií ti moc nepomůžu. Věda mi nikdy nešla.
Já se těším. Moc lidí se na tuhle hodinu nedostane.
Jsem pyšný.
- Ahoj. - Vítej doma.
Nečekala jsem, že budete ještě vzhůru.
Snažil jsem se ji dostat do postele. Ne moc, ale snažil.
Chtěla jsem vědět, jestli je Cal v pořádku?
- Bude. - A Maddie?
Je v pořádku.
Co si promluvit až ráno? Byl to dlouhý den.
- Jasně. - Tak jo.
Dobrou, mami. Dobrou, tati.
- Dobrou. Mám tě rád. - Hezké sny, zlato.
Kde je Cal teď?
Díky Helen ho pustili a Erik ho vzal domů.
Kéž bych tam byl. Já…
Kdys mi chtěl říct, že se Kathy vrátila?
- Já to nevěděl. - Fakt?
Vrátila se, aniž by ti zavolala, napsala nebo tak něco?
Nemluvil jsem s ní od té…
Tak proč je tady
a dělá tohle?
Co to? Hej. Dej mi to.
Pojď sem! Dej mi ten telefon. Co děláš? Pojď sem.
Nemám tušení.
Víš, co máš dělat, pokud se ozve, že jo?
V noci přišly zprávy, že trenéra Cala vyhodili,
ale nic o rvačce.
- Určitě se to roznese rychlostí blesku. - On se rval?
- Chránil mě. - Před čím?
Poslyš, byl tam zmatek.
Dnes to vše vyřešíme. Prosím, nebojte se.
Jak se nemáme bát? Je…
- Co můžeme dělat? - No…
První, co můžete udělat, je nenechat se
vtáhnout do negativních konverzací, i když to nemyslí špatně. A jinak
dělejte, co máte, a hlídejte Katie.
- Chci ho vidět. - Ne.
Teď ne.
Prosím.
Má královno, budeme hlídat princeznu, odhánět draky a bránit náš hrad.
A vyprázdníte myčku.
A vyprázdníme myčku nádobí.
Tadá.
Neuvěřitelné. Trenér Cal dostal padáka.
Co si bez něj Gabe a kluci počnou?
Nepřevezme to trenér Harlan? Měls ho rád.
Jo, je skvělej. Jen prostě
nehrál profesionálně.
Ta rvačka zní jako velká věc,
což je na prd. Máma byla šťastná
a já si myslel, že sem trenér chodí, aby si s námi popovídal
a ocenil divadlo.
- Nikdo neříká, že se rozchází. - Ale mohli by.
Cal není táta.
Jak asi žijí klidní lidé?
Ty? Chceš méně dramatu?
Chci míň překvapení.
Nebo spíš žádný,
ale doktor Ashley říká, že musím přijmout, že výsledky budou suboptimální.
Musím s ním mluvit.
Máma řekla ne. Nepotřebuje, aby ses do toho míchal.
Jo.
- Asi jo. - Když už jsme u máminých ne…
- Jsme? - Pozval jsem Nellie ven.
A ona souhlasila.
A bylo to skvělý na celých 15 minut.
- A pak bum. - Bum?
Její máma nechce, abychom se vídali kvůli tomu odvolání.
A všemu tomu naše máma versus její máma.
To je blbý, kámo.
Zasloužíš si štěstí stejně jako máma.
Díky.
Jasně.
Takže máš nějakou radu?
Ne, pane. Paní Lewisová mě vždycky děsila.
Jo.
Pamatuješ si, jak na čtvrtého července vyskočila během jízdy
na ten vůz, aby Jacksonovi učesala vlasy?
Přistála mi přímo na noze
a já myslel, že mě její podpatek propíchne
a přišpendlí mě k tomu vozu už navždy.
Díky tomu, co předvedla u soudu, jsem dostal veřejný práce.
Čekal jsem, až na ní zasvítí reflektor.
Vsadím se, že začne
terorizovat někoho jinýho a zapomene na tebe.
A s Nellie to zase potáhnete dál.
Páni.
Že?
Všechny ty nuly.
O těch nulách ani nemluvím.
Jak jsi mohla zapomenout mi o těch nulách včera večer říct?
No tak.
Měla jsem toho hodně,
zvlášť s Calem, Kathy a tím vším,
natož s tím, že jsem tomu nemohla uvěřit.
Nemusela ses na to vyspat, abys mi to řekla?
Ronnie Sullivane, děláš si ze mě srandu?
Myslíš, že bych to tajila?
Šek, který nám může změnit život
a nejen to?
Tak jo.
Mohl jsem to říct
líp.
Ale přijde mi to divné.
Ronnie.
Pořád se ještě sžíváme.
A…
omlouvám se.
Mohla jsem to vyřešit
trochu elegantněji,
i přes všechen ten
zmatek včera večer.
Ryane.
- To je překvapení. - Maddie.
Nejdřív chci poděkovat za krásný den, který jste na počest tety Frances udělali.
Bylo nám opravdu ctí.
Jejím jménem ti předávám tuhle krabici.
Mám se bát, co v ní je?
V dopise bylo, že jsou to vzpomínky z doby, kdy tu bydlela.
Třeba bys chtěla něco z toho vystavit.
Super! Jaké vzpomínky?
Neprocházel jsem to.
Byla tam spousta krabic s instrukcemi.
Jedny komplikovanější než druhé, musím je vyřešit.
Takže tu zůstaneš.
Přemýšlím o tom.
No, jistě to hodně lidí potěší.
Vždycky si cením šance lidi potěšit.
Jo.
Neville, Grace, Collins, moje máma.
Nikdo z nich se tě nevzdá, zatímco ji nechají jít.
Děkuji, že jsi mi to přinesl.
Dám ti vědět, jestli tam bude poklad.
Měj se.
Ahoj, Isaacu.
Dobré ráno, Maddie.
Včera jsem se modlila za hodně lidí, včetně tebe.
Děkuji.
Ta část s Billem.
Jen chci, abys věděl, že nikomu nic neřeknu,
ani svým dětem,
pokud o to nepožádáš.
Toho si vážím.
Je to tak složité.
- Přemýšlím, co vlastně chci. - To je nejdůležitější.
A jestli potřebuješ pomoc nebo podporu nebo něco,
jsem tu pro tebe jako přítelkyně.
I když jich máš určitě celou hromadu.
- Vždy místo pro další. - Ranko, vy dva.
Isaacu, žes donesl ty jogurtové parfaity.
Vanilka a višeň podle přání.
Úžasné. A Maddie, něco mám, až vy dva skončíte.
Prosím. Musím se vrátit.
- Hezký den. - Tobě taky.
- Tobě taky, Trottere. - Když na tom trváš.
- Je to fajn kluk. - Jo, to je.
Prosím, řekni mi, že to není další žádost o schůzi rady.
Něco lepšího.
Trottere, to jsi nemusel.
To já ne, ale teď bych si přál, aby jo.
Ale nikdy mě nenapadlo, že tohle je situace pro květiny.
Jo, psal jsem mu asi 15krát.
Dostal jsem jen: „Později, prosím.“
Nechci se dělit o tvoje květiny.
Jen se tě snažím rozesmát.
Ne že by na pláči bylo něco špatného,
ale co kdybychom to udělali tam.
Bože.
Nepotřebuju detaily.
Slyšel jsem dost, abych pochopil, jak vás včerejší večer rozrušil.
Mám vás oba rád.
Chci pomoct.
A protože mi to ani jeden z vás nijak neulehčuje,
navrhuji ti začít tím, že uvolníš
všechno to napětí.
Cítím, jak mi vyzařuje do bicepsu, když se tě dotknu.
Buď si dobře pobrečíš,
nebo tě donutím jít na hodinu jógy.
Je to na tobě.
Jak vždycky víš, co říct?
Je to dar.
Nejsem tak smutná jako znepokojená.
Mám pocit, že Cal přede mnou něco tají a sžírá ho to.
Silní lidé to dělají.
Zapomínají, že mluvení o problémech není slabost.
Jo. Jasně.
Víš, co by mi pomohlo? Pustit se do práce.
Ne, šéfko.
Jako tvá pravá ruka to nemůžu dovolit. Ne.
Všechno tohle „zaměstnej se, abys nemusela myslet“?
Je to past. Dnes nebudeš pracovat. Bereš si volno.
Ne, to nemůžu.
Svět se bude točit dál.
Měsíc vyjde podle plánu.
Jediný problém bude, jak moc mi bude chybět tvůj krásný úsměv.
Prosím.
A neopovaž se jít domů a dělat věci pro rodinu. Ne.
Běž na nějaké krásné a nečekané místo a udělej něco jen pro sebe.
Dobře.
Panebože, ty ani nevíš jak.
- Dobré ráno. - Pastorko June, dobré ráno.
Odkdy máte psa?
Tohle je Samson.
Mám ho chvíli. Z útulku.
- To je ale zlatíčko. Pojď sem, kámo. - No tak.
Bože. Neumím si představit, že by se ho někdo vzdal.
Považuji ho za dar.
Popravdě jsem chtěla psa, se kterým bych mohla chodit na procházky.
- Mít nějaký pohyb? - Spíš kvůli klidu.
Nechápej mě špatně, miluju všechny u Prince míru,
ale máme v kongregaci hodně lidí,
kteří čekají, že budu v kostele kdykoli k dispozici.
Musí to být těžké.
Abych mohla sloužit co nejlépe, potřebuju svůj klid.
K přemýšlení.
Právě teď jsou mé oblíbené verše
o dobách, kdy Ježíš odešel, aby byl sám.
Takže místo rybaření máte psa.
Říkala jsem si, že by lidé mohli víc respektovat
mé volno, když jde o psa.
Možná by bylo vhodnější, kdybych si pořídila ovčáckého psa,
ale tenhle chlapík mi byl seslán a oba milujeme procházky.
Možná potřebuju psa.
Chceš půjčit mého?
Ne. Nechci rušit.
Aby bylo jasno, není to pozvánka od pastorky.
Tohle je návrh
od přítelkyně.
Pojďme spolu strávit čas v klidu.
To by bylo báječné.
Neměl jsem ztratit kontrolu,
ale mám pocit, že ji teď ztrácím se vším.
Vím, jak se o tebe Maddie bojí. Dnes jsem s ní několikrát mluvila.
Ale chápu, jak je důležité, abys dokázal své pocity zvládat
a nerozhodoval ses na základě strachu nebo hněvu.
Nebo adrenalinu.
Chci, aby bylo vše perfektní.
No, nést takové břímě je příšerné. Protože to není možné.
Nikdy jsem nikomu nechtěl ublížit. Ale jaksi se mi to
vždy povede.
Proto je život hořkosladký.
Ale nejdůležitější je,
že státní zástupce nebude ten případ řešit.
Stu odmítá svědčit
a prý vyjádřil velkou lítost, že tě k tomu podnítil.
- Můžu s ním mluvit? - Se státním zástupcem?
- Se Stuem. - To ne.
Obdivuju tvůj soucit, ale bude to brát jako pobídku.
- Chci udělat správnou věc. - Udělej ji jinak.
Jo, už jsem dostal tu odpověď.
Jen ne tu, co jsem chtěl.
Ne, to bude dobrý.
Taky tě mám rád, tati, ale zůstanu tu.
Dobře, brzy se ozvu.
Všechno v pořádku?
Nechci slídit. Jen se chci ujistit, že jsi v pohodě.
Někdy mi chybí táta.
To chápu. Vsadím se, že tvůj táta je skvělý muž.
To je.
No, zkusím uložit Buráčka. A osprchovat se.
- Mohl bys na ni dávat pozor? - Mám lepší nápad.
Jsi skvělý, Isaacu.
- Chceš jít pozdravit? - Ahoj, zlatíčko. Můžu si tě vzít?
Můžu si tě vzít k sobě?
Ahoj, zlatíčko.
Ahoj.
Víš ty co?
Ty a já
máme stejného biologického tátu.
Chtěl jsem ti to jenom říct,
protože si myslím, že seš cool.
Ale vsadím se, že za to může tvoje máma.
HOTEL HICKORY
Ronnie.
Ani nedokážu vyjádřit, jak je úžasné tě vidět.
Už je to dost dlouhá doba.
Nebyla jsem si jistá, jestli se ukážeš.
Ještě že mám pořád tvoje číslo.
Jillian, žitnou whisky s ledem pro tohoto šarmantního muže, prosím.
Co kdybych už pil něco jiného než dřív?
Ronnie.
Kathy.
Proč jsi sakra zpátky?
Abych vzdala úctu paní Frances, samozřejmě.
Stará dobrá Frances.
Takže nezůstaneš.
To ještě nevím.
Co chceš, Kathy?
To mi nemůže chybět
můj starší bráška?
Už nech
těch her.
Proč jsi tady? Co to sakra bylo s tou pneumatikou?
Ale prosím tě.
Zaplatím jí to, což by ona pro mě nikdy neudělala.
Věděla jsem, že mě Dana Sue nebude chtít vidět,
a chtěla jsem jí připomenout, co si o ní myslím,
a jak mi ukradla restauraci.
Nebudeme vytahovat tu starou blbost.
Vrať se do Georgie.
Brzy.
Nejlépe hned, jak dopiješ.
Viděla jsem Annie.
Po pohřbu.
Je z ní moc milá holka.
Řeknu to znova.
A tentokrát si to vryj do paměti.
Nech mou dceru na pokoji.
Nezná tě.
Nepotřebuje tě znát.
- To Erik? - To je od Ryana?
Cink!
No to mě podrž.
Dobře. Dej mi chvilku.
Nenosíš ho. Erik dnes v práci nic neřekl.
Já viděla Ryana. Ani nemrknul.
Cos řekla?
Řekla jsem mu, že si to musím promyslet,
a Erikovi jsem ještě
nic neřekla.
Je to fér?
- Ke komu? - K oběma.
A nemyslíš, že to, že nevíš, něco vypovídá?
Tohle není situace, do které se vrhneš po hlavě.
Vzít si čas je dobré.
Ne když za tebe mluví srdce.
Podívej se na ni. Tvoje srdce něco říká.
Říká, že se musíte uklidnit. Vrať mi ten prsten.
Nechceme to zhoršovat.
Může to být horší?
Na Erikovi mi opravdu záleží.
Víc, než jsem čekala,
a mnohem víc, než na co jsem byla připravena.
Ale Ryan…
- Ryan je v mém srdci celý život. - Chápu.
Je těžké mít v životě dva dobré chlapy.
Budeš se muset rozhodnout.
Ale možná ne teď.
Ne?
Vypadáš… Vypadala jsi, že jsi s Erikem šťastná.
A jestli můžu být upřímná,
byla jsi někdy s Ryanem šťastná víc než jen pár týdnů?
San Francisco bylo dobré. Většinu času.
San Francisco bylo už dávno.
Proto si to musím promyslet.
Neopovažte se v blízkosti Erika Whitleyho
na to byť jen pomyslet, dokud vám to nedovolím.
Rozkaz, madam!
Takže, Dano Sue,
proč něco nevyklopíš ty?
- Myslím, že jsi vyklopila jen půlku. - Ne.
Dnes večer už nic neřeknu.
Tak jo.
Řekla jsem Ronniemu o záhadném šeku.
Je nadšený?
Ne.
Byl trochu divný.
Aha.
Obvinil mě, že to tajím.
- Kdy jsi mu to řekla? - Dnes ráno.
Pak chápu jeho reakci.
Včera večer byl hrozný zmatek.
- Promiň. - O to nejde.
Chci říct, že se sžírá tím, jak moc mu důvěřuješ
a jaký vliv ve vašem vztahu má.
Nemůžeš mu vyčítat, že je nervózní.
Probrali jste, co uděláte?
Shodli jsme se, že prioritou je univerzitní fond
pro Annie a dál už jsme se nedostali.
Pořád mi to ještě nedochází, víte?
Napadlo tě už, proč ti to Frances odkázala?
Ne, ale pořád nad tím přemýšlím.
A co si myslíš o Kathy?
Ozvala se ti už vhodnějším způsobem?
Řekneme to šerifovi Boldenovi, ne?
Ronnie šel zjistit, co chce.
Upřímně, radši to kolo vyřídím sama
a budu se modlit, aby se objevilo tornádo a odneslo ji z města.
To se zlým čarodějnicím stává, ne?
Ne. Nechají na sebe padat domy.
- To by taky šlo. - Hej, zabrzdi.
V dohledné době nechci nikoho tahat z vězení.
Promiň, Maddie.
Ne. To je dobrý. Říkala jsem June, že…
Počkej, ty jsi šla za June?
Neoficiálně. Šly jsme se projít se Samsonem.
- Samsonem? - Má nového psa.
A co jsi June řekla?
No, řekla jsem jí, že jsem frustrovaná.
Ale vám dvěma řeknu i to, že se bojím
a jsem naštvaná.
Jak jsem se dostala z jednoho nestálého vztahu do druhého?
Maddie, srovnáváš jablka s hruškami.
Bojím se, že spolu souvisí.
Musím to vyřešit.
Kvůli sobě a svým dětem.
Jsme tu
pro tebe i pro děti.
Děkuju.
Proč by vám paní Frances dala tolik peněz?
To ještě pořád zjišťujeme.
Ale důležité je tohle, zlato.
Teď můžeš jít na vysokou, kamkoli budeš chtít.
Tolik peněz?
Paní Frances zasvětila svůj život vzdělání.
Doufám, že tancuje s Johnem Prinem a anděly při pomyšlení,
že půjdeš na nějaké krásné místo.
- Mohla bys jít do školy na západě. - Zase to nebudeme přehánět.
Nebo na skvělou uměleckou školu.
Něco praktičtějšího?
Z úcty k paní Frances.
Je to dost šílené, ale zdá se, že se toho musí ještě dost vyřešit.
Díky za info.
Díky za všechno, co jsi řekla té adopční agentuře.
Prosím tě. Mohla bych té chudince vymluvit díru do hlavu
o tom, jak jste s Ashleym úžasní.
Kdy dojde ke schválení?
Těžko říct.
Trpělivost bude motto této cesty.
Jo.
Hele.
Vyřeším to.
Není třeba.
- Bille. - Maddie.
A Trotter, že?
Jo.
Těší mě, Bille.
Promiň, že tě ruším v práci, ale přišlo mi to rozumnější než jít k vám.
Co chceš probrat?
Cala.
Přiznávám, že jsem měl na začátku pochybnosti,
ale vyklubal se z něj dobrej trenér
a je ostuda, že s ním školní rada tak hrozně zacházela.
Díky.
A když vidím, že s Mary Vaughn vycházím líp než ty,
tak jsem si říkal, jestli by nepomohlo, kdybych si s ní promluvil
o přezkoumání Calova vyhazovu.
Mně teda na tom osobně nezáleží,
když už Tyler nechce hrát.
Počkat. Cože?
Ahoj, lidi.
Ahoj, Noreen.
Vím, že máte práci, ale… Isaacu, máš chvilku?
Jasně, ale potřebuju větší chvilku.
Pojď sem, Noreen, aby tě líp slyšel.
- Určitě? - Jasně.
Pojď sem. Božíčku.
Objednávka hotová!
- Jste v pořádku? - Vzal sis špatný klíč.
Buráček je celé ráno neklidná a brečí, takže jsem chtěla…
Chtěla jsem ji vzít do auta a jezdit, aby usnula, ale nemohla jsem…
To je dobře. Vypadáš moc unaveně na to, abys řídila.
To možná jo, ale musím ji nějak uspat.
Kvůli mně a Isaacovi.
Jsem v pohodě, až na ty klíče.
To málo, co zbylo z mého mozku, ví,
že je to jen fáze, která skončí,
ale té mateřské změklé části dochází nápady.
- Co houpací křeslo? - Už se zařezává do podlahy.
- Zavinování? - Dnes ne.
Uděláme to takhle.
Noreen, dej Bex zpátky do kočárku.
Bailey s ní půjde na 20 minut ven,
pak si ji vezme na 20 minut Erik.
Pak já.
A pak ji Isaac vezme domů,
zatímco se aspoň hodinku prospíš.
Unavená máma a neklidné miminko nejsou dobrá kombinace.
O to vás nemůžu žádat.
Nežádáš. Nabídli jsme se.
Než Bex projde touhle fází, pomůžeme, kdykoli budeš potřebovat pauzu.
- Chci vás obejmout. - Až budeš mít sílu.
Děkuju. Tak, Buráčku. Jdeme.
Teta Frances ti nechala tohle.
Jsou to naše fotky z puberty.
Upomínky ze soiré a jiných akcí u ní doma.
- A tak. - Díky.
Chci, aby bylo jasno. Nepřinesl jsem to, abys mi odpověděla.
Nechal jsem tě čekat roky. Můžu si počkat déle.
Za ta léta jsme měli velké plány.
Ale promluvme si o tom,
jak ty plány vypadají teď,
když už uběhlo tolik let.
- A strávili většinu od sebe. - Chápu.
Zásadním rozdílem v našich plánech byly vždy děti.
Takže teď děti chceš?
Ano.
Promiň, že mi trvalo tak dlouho
to pochopit.
Krásu toho všeho.
Neříkám to, abych ti ublížila
nebo tě trestala,
ale musím ti to říct.
Měli jsme dítě.
Krátce.
Které jsme počali, když jsi tu byl naposledy.
Dítě, které jsem potratila, než jsem ti to stihla říct.
Po té ztrátě,
protože jsi byl zase
pryč
a já ti řekla, že je konec,
zdálo se mi, že neexistuje důvod
tu bolest sdílet.
Nemuselas tím procházet sama.
- To je ten důvod. - Nebyla jsem na to sama.
Byla jsem obklopena
soucitem…
a podporou…
a láskou.
Přijel bych.
- Byl bych tady. - Nebyla jsem si jistá.
Říkáš, že teď chceš děti.
Musíš to pochopit.
Zjistila jsem,
že moje šance na početí
a jakékoli udržení těhotenství…
jsou malé.
Takže…
jestli to mění tvé plány, já…
Cale.
Našel jsi mě.
Mluv se mnou.
Řekni všechno. Jsi v bezpečí.
A tohle je důvěrné.
Kde ses to naučil?
No, chodím do
skupiny pro PTSD, kterou vede Vernon z organizace válečných veteránů.
Jo.
Jednou jsem šel do programu.
No, vlastně jsem nešel. Přitáhla mě tam kamarádka Jodie.
- Je to těžký. - Nechodil jsem tam.
Bolest je inspirací pro
spoustu nezdravých rozhodnutí.
Nebral jsem to jako bolest.
Myslel jsem, že jsem chytrý
a efektivní.
A všechen ten vztek a zmatek jsem v sobě uzavřel tak pevně,
že jsem doufal, že se už neobjeví.
Ale ty to musíš pustit ven.
Abys mohl žít,
milovat.
A je to těžké,
protože to může vypustit i démony.
Od té doby, co jsem je uzavřel, jsou čím dál větší, ošklivější a podlejší.
To se stává, když je necháváš ve tmě.
Jediný způsob, jak je zkrotit,
je pustit je na světlo.
Pojmenovat je.
Poznat je.
Podmanit si je.
Tohle bych už měl mít za sebou.
Proč?
Kdy bychom měli přestat chtít pomoc?
Chtít sami sebe lépe poznat?
Opřít se o přátele?
Ublížil jsem těm, které jsem chtěl chránit.
Lidi, které miluju a kteří teď
nemilují mě.
Měl bys znát Maddie líp než to.
Měl bys nás všechny znát líp.
Možná, že to, co nejvíc potřebuješ, je poznat víc sám sebe.
Nechápu, že jsem souhlasila se schůzkou na hřbitově.
Udělám to trochu méně strašidelné.
Tohle je nejlepší místo na schůzku,
dokud matku nepřesvědčím, že je ten její zákaz přehnaný.
- A je tvrdohlavá. - To máš od ní?
Takže může chvíli trvat, než ji přesvědčím,
a mezitím tě chci vidět
a políbit.
Určitě je to bezpečné?
Duchové to na nás neřeknou.
Přála bych si, aby už bylo po všem.
Já taky. Z mnoha důvodů.
Promiň.
Vím, že to pro vás musí být těžké.
Důležité je, že ty a já budeme v pohodě.
Po zbytek léta
musíme být opatrní a trochu mazaní.
Pak se vrátíme do školy
a budeme mít důvod se vídat.
Nikdy jsem se tak netěšila do školy.
No tak, Tyi. Dívej se se mnou.
Hele, Johna Leguizama máš rád.
Jo, tak se podíváme na Johna Wicka, ne na Romea a Julii.
Tyi.
A teď máma odhalí svou lásku k Moulin Rouge.
Je nějaká pravda na tom, že už nechceš hrát baseball?
Teď je čas vzít nádobí na zahradu a utřít ho tam.
Ne.
Dobrý. Můžeš tady zůstat. Nezlobím se. Jen…
Chci to slyšet.
Upřímně, mami, nevěděl jsem to, dokud jsem se nerozhodl
na oslavě pro paní Frances.
A od té doby se toho u tebe hodně dělo.
Nebyla vhodná chvíle ti to říct.
- Ale tvůj otec to ví. - To on?
Přišel do lázní probrat něco jiného
a zmínil to.
Promiň, že jsem tě do té situace dostal. Na té oslavě pořád opakoval,
že bych klidně mohl hrát první ligu,
a prostě mi to vylítlo z pusy
a uvědomil jsem si, že je to pravda.
- Byl jsem stejně v šoku jako ty. - A ty to víš odkdy?
Z té oslavy, ale nebylo na mě, abych ti o tom řekl.
- Že jo? - Jasně.
Takže jsi opravdu
skončil, Tyi?
Myslím, že jo.
Tak jo.
- To je velká věc. - Já vím.
Ale
prostě
cítím, že je to tak správně.
Na tom záleží.
Oba můžete objevovat nové možnosti a dělat nová rozhodnutí.
To v tomhle věku máte dělat.
Díky, mami.
Co ale nemáte dělat,
je mít tajemství.
Nechtěl jsem.
Já vím.
Od všech očekávám jasnou a upřímnou komunikaci.
- Ano. - Děkuji.
Takže jsme v pohodě?
Samozřejmě.
Vždycky jsme.
Vlastně bychom měli probrat ještě jednu věc.
Mám obavy o Tyovu kondici, když nebude sportovat.
Jo?
Budu pokračovat s terapií, Kyle.
Ale i tak, abychom udrželi tvoji ruku v kondici, měl bys utírat nádobí.
Všechno nádobí.
Sám, každou noc.
Jasně.
Každou noc.
- Tak jo. - Teď uvidíš.
- Mami, já nechtěl. - Dávej si pozor.
- Hej! Spolčili jste se? - Ta byla dobrá.
Bille.
Bille Townsende, jsi to ty?
Jo.
Moc ráda tě vidím.
Je hezké, že jste pozdravila,
ale budu se muset omluvit a požádat vás, abyste mi připomněla, odkud se známe.
Neboj. Už je to nějaká doba.
Chodili jsme spolu na střední.
Ne, to není možné.
Jste příliš mladá na to, abyste tam chodila se mnou.
Ty jsi ale lichotník.
Byla jsem o pár tříd níž.
A v té době jsem byla
stydlivka.
Ale promluvme si o tom, že i přes ty roky vypadáš dobře.
No,
jste moc milá.
Kathy.
- Kathy… - Kathy Bosemanová.
A to jsi byla celou dobu v Serenity?
Ale ne.
Odešla jsem. Procestovala svět.
Co tě přivedlo zpátky?
Umřela moje drahá přítelkyně.
Frances Wingateová.
Jo, paní Frances jsme milovali.
Můžu ti koupit drink na její počest?
Možná bychom se mohli víc poznat?
Perfektní.
Jsou tu děti?
Ne. Máma je vzala k Whartonům na mléčné koktejly.
Dělají to od malička, abych si mohla odpočinout,
ale nakonec jdu vždy s nimi, protože je z toho párty.
Myslím, že máma naučila Tye pít z brčka
díky mléčným koktejlům od Whartonů.
Oceňuju, že nám tvoje máma dala prostor.
Považuje se za tvou největší fanynku.
A já ji v tom nechala.
Pořád to chceš?
Chci…
ale mám spoustu otázek.
To je fér.
Pořád se snažím přijít na to,
co se děje a co si o tom myslím,
ale nejvíc mě trápí jedna věc.
A to je pocit, že jsi mi od začátku
něco tajil.
Něco, co nám vzalo půdu pod nohama.
Něco jsem skrýval.
Kdo opravdu jsem.
Hned jak jsem tě poznal,
jsem chtěl být vším, co potřebuješ.
Ale nebyl jsem.
Zatím.
Snažil jsem se udržet…
držet krok s touhle…
představou, kterou jsem vytvořil a…
pokazil jsem to.
Proč bys to dělal?
Instinkt.
Síla zvyku.
Něco, co jsem ještě nedefinoval.
Nevím jistě.
A co bude teď?
Musím si to vyřešit.
A jestli se mnou budeš mít trpělivost,
slibuju, že udělám vše, co musím,
a napravím to.
Taky si musím něco vyřešit.
Nemysli si, že kvůli mně musíš něco měnit.
Ne, to není kvůli tobě.
Kvůli sobě.
Nezajdeme do studovny? Můžeme sedět vedle sebe.
Musíme na sobě zapracovat.
Prostě mi to řekni.
Neviděl jsem tě už pár dní, takže vím, že se něco děje.
Dělo se toho hodně.
Byl to chaos.
Promiň, že jsem se neozvala.
Helen.
Prosím, řekni to.
Neexistuje nic, co bys mi nemohla říct.
Ryan mě požádal o ruku.
A?
A…
Řekla jsem, že si to promyslím.
Chápu.
Víc vědět nepotřebuju.
Překlad titulků: Veronika Holbová