СОЛОДКІ МАГНОЛІЇ
ЗІПСОВАНИЙ ТЕЛЕФОН
І тому крилатий Купідон намальований сліпим.
Ми запізнимося в школу.
Твій покемон утік? Серйозно, що відбувається?
Розбите серце, віроломство й зрада.
Як завжди.
Неллі попросила про зустріч, щоб кинути мене.
Приїхала аж із Каслвуда, щоб мене розчавити.
І не вона таємна шанувальниця, яка лишала мені гвоздики.
Відстій.
Так, це боляче.
Тобі стане легше.
Маєш подумати, перш ніж вирішувати,
що ти хочеш пам'ятати, а що забути.
Перше кохання особливе.
Я просто… Мені просто треба класна дівчина, якій я подобаюся.
Хіба я багато прошу?
Ти її знайдеш.
Навіть може виявитися, що вона була в тебе під носом.
Чекай хвилинку.
Якщо Неллі не надсилала мені квіти, то це зробив хтось інший. Хто це був?
Не знаю.
Мої очі вводять мене в оману?
Моя власна мати нарешті відвідує наше спа?
І не як твоя мати, а як дуже зацікавлений клієнт.
Я хочу записатися до Женев'єв.
О!
Раптом маски — це не фривольно.
Я казала, це може здатися фривольним,
але коли ситуація вимагає…
Яка ситуація?
Ну, Сереніті переповнене сяючими жінками,
і я хочу бути однією з них.
У Женев'єв завжди все зайнято.
Дай-но подивлюся, чи можна щось знайти.
Поки ти це робиш,
скажи, ти в курсі, що Кейті написала мені листа?
Листа?
-Угу. -Вона ж бачить тебе майже щодня?
Це була
свого роду подяка.
Прекрасна, душевна,
і вона написала…
стільки зворушливих речей про мою творчість.
Це надихнуло мене на новий проєкт.
Я й не уявляла.
Що коїться в неї в голові.
Я знаю.
Справжній подарунок — бачити, як мої онуки бавляться в те ж,
що ми з Волтером вічність тому.
Кейті й Кайл пишуть, а Тай реставрує стіл твого батька.
Якби вони тільки знали тата.
Він справив би на них такий же великий вплив,
як і ти.
Вони його знають.
Через тебе.
Наша з твоїм батьком спадщина
вже не пропала.
О! Що?
О! Запиши мене на цей час.
Ні, ти не знаєш моєї системи.
Ти не можеш знати, що це місце вільне.
Я знаю всіх трьох власниць. Це мусить давати перевагу.
Аж ніяк.
Скажеш, з якої нагоди, і я тебе запишу.
Кого ти більше боїшся, Гелен чи Дану Сью?
Тебе. Без питань. Підіймайся. Женев'єв зараз тебе прийме.
Айзек подумав, що ти можеш допомогти мені з документами.
Щоб була якась формальна домовленість про візити.
Наразі ти отримуєш аліменти неформально,
і він не записаний у свідоцтві про народження.
Я думала, цього досить.
А ви призначили Бекс опікуна,
якщо, боже збав, з вами щось трапиться?
Я навіть не думала про це.
Гадаю, мої батьки, Ґарт…
Це все складні питання. Почнімо з Білла.
Оформити це досить важко.
Біллу потрібно пройти тест на батьківство, щоб потім його додали у свідоцтво.
Хіба це не дає йому більше доступу?
Це базова вимога,
щоб можна було укласти угоду за рішенням суду,
але цей процес забирає час,
і цілком імовірно, що врешті ніхто не буде щасливим.
Включно з бідним Айзеком.
Він переполохався, майже як я, коли Білл з'явився без попередження.
Якщо дозволиш,
закон тут не обов'язково допоможе.
Часто щира й пряма розмова — кращий шлях.
Я буду посередницею.
Чому так важко жити далі,
хоча я нарешті точно знаю, чого хочу?
Я відпускаю своє минуле, але воно причепилося до мене.
Я добре тебе розумію.
Коли народилася Бекс,
я боялася, що люди в Сереніті просто спостерігали
за моїм падінням.
Норін.
Але ви такі добрі до мене.
Ти, Медді та Дана Сью.
Найбільше Айзек.
Такі добрі.
Так ми всі виживаємо.
Ідемо вперед із вірою й силою, а
найголовніше, прощенням, яке ми отримуємо, бо поруч люди, які нас люблять.
Ну, Бог і Сереніті наглядають за мною.
І це потужне поєднання.
Лікоть догори!
Тримай лікоть догори.
Зосередься.
Гаразд, я готовий.
Підніми мене!
Мене підставили.
Хто це зробив? Це зробив ти?
Я лише співучасник злочину.
Справжній натхненник запевнив, що це буде весело, і так і було.
Не Гелен і не Дана Сью?
Моя власна мати?
Це мама хоче поговорити про вашу витівку?
Це Вікі.
Вікі?
Твоя колишня?
«Я в місті, треба поговорити.
Зустрінемося в La Maison du Pain післязавтра о 8:00».
Піди.
Я не проти. Я тобі довіряю.
Ходімо зі мною.
Ні. Мені не треба в це…
Я був би дуже вдячний.
З радістю.
Ми з моєю дівчиною будемо там.
З дівчиною?
Не з жагучою рудою коханкою?
Надто багато літер,
але я прибережу це, на випадок якщо вона…
«Чудесно.
Столик на чотирьох».
Чотирьох?
То вона приведе й свого партнера?
Партнер,
хлопець, охоронець, подруга, щось таке.
Вікі не любить бути сама.
Не має значення, хто це. Усе буде добре.
Певен, так і буде.
Добраніч.
Воллі дзвонив сказати,
що в нього є гарні нові сукні й що він на нас чекає.
Думала, ми поїдемо в Чарлстон?
Не доведеться нікуди їхати.
Ми з Ронні відмовилися від вечірки.
-Чому? -Ви впевнені?
Так має бути.
У нас буде невеличкий захід з пасторкою Джун, нами, Енні й вами двома.
Дано Сью, чому? За два тижні.
Запрошення підписані й запечатані, і ми готові їх відправити.
Гроші, відкладені на вечірку,
Ронні віддав Кеті, щоб вона поїхала з міста.
І, ні, він мене не спитав. Але, так, ми над цим попрацюємо.
І, ні, я скасувала все не зі злості.
Зараз це було б неправильно.
Ми не банкрути, але тепер це видається надто показним.
Не пощастило.
Так шкода.
А якщо ми влаштуємо мініверсію заходу?
Щось стильне, інтимне й веселе.
Усього за два тижні? Не можу.
Ми можемо.
Ти й пальцем не ворухнеш.
Скажи, хто має бути. Решту зробимо ми.
Не можна легковажити коханням, навіть з обмеженим бюджетом.
Обіцяйте, що все буде скромно.
Не хочу нікого обтяжувати цим.
Ми урочисто клянемося.
Добре.
Нас п'ятеро плюс Кел, діти.
Пола, Айзек і команда кухні. Це все.
Згода. Найближче оточення, квіти, їжа й торт.
Ти не хочеш торт?
Звісно, що хочу.
Тоді знайдемо тобі найкращий торт у Сереніті.
У чому проблема?
А, річ у кондитері.
То як в Еріка справи, у вас обох?
Запрошуй, якщо потрібно. Це не проблема.
-Думаю, що проблема. -Не через мене!
Через мене.
Я сказала йому, що він має час на роздуми,
і не почула від нього ні звуку.
Тож я починаю думати, що він і мене уникає.
Я не кажу, що він уникає тебе.
Я бачила його на ринку. Він мене уникає.
Що сталося?
Незручна ситуація. Я в цьому спец.
Гаразд, будь ласка, зрозумійте, я не намагаюся нічого залагодити,
але чи дамо ми йому можливість бути присутнім?
-Це може посприяти… -Ні!
Ні.
Гаразд. Ви не лишили мені вибору.
Якщо доведеться особисто відвідати кожну пекарню в радіусі 80 км,
щоб знайти добрий торт, я зроблю це для тебе, Дано Сью.
І для тебе, Гелен.
Хіба ми не благословенні, Дано Сью?
Моя чаша переповнена, але склянка з маргаритою — ні, тож…
Ось так. Гаразд.
Поговоримо про інше продовольче питання — нашу презентацію для міжконфесійної ради.
Гадаю, ми в гарній формі, хоча я не проти ще однієї репетиції
перед зустріччю.
Я можу вислизнути з ресторану, якщо не завтра, то післязавтра.
Вибач. Я не можу. У мене вечеря.
З Джун?
З колишньою Кела.
-Ой. -Ага.
Тобі потрібен консильєрі ?
Я супроводжуватиму Кела,
і Вікі приведе неназваного гравця. Буде дуже весело.
Повторюй це далі.
Радше повторюватиму Келу.
Він нервує?
Щось із ним коїться. Не можу зрозуміти що.
Зберігай спокій і зосередься на тому, як ви з Келом любите одне одного.
І запам'ятай кожнісіньке слово, бо ми захочемо подробиць.
Я не перестаю вам дякувати.
Не здумай.
Роботи в «Ясеновому гаї» вистачить.
Обладнання, про яке йшлося, є. Треба вирішити проблему з дренажем.
Нам потрібна порада дорослого.
Як-от містера Ремзі. І за його час треба заплатити.
Це буде недешево.
Я хочу зняти відео для збору коштів,
дати волю творчості, щоб зацікавити людей.
Є безліч способів перетворити цей майданчик на казку.
Софі, ви з Віллоу могли б зробити облямівку для реклами.
-Щось, що збуджує уяву дітей і батьків. -Чарівні феї тобі в поміч.
Я тільки за те, що ми тут робимо, але ми навряд чи зможемо
щось змінити в громадському парку без дозволу міста.
Я з радістю зголошуся піти в мерію.
Я піду з тобою.
Голл не сховається за зачиненими дверима, як мер Льюїс,
але тяганини важко уникнути.
Я бачив, як мама отримує дозволи.
Гаразд. Зробімо це!
Так!
Мені потрібні три такі штуки.
Старий добрий Тай.
Вважає мене недостатньо авторитетною, щоб це залагодити.
Просто хоче помогти. Він завжди мене виручає.
Це Таунсенди. Їхня мама багато робить для Сереніті.
Тай іде її слідами, а Кайл — це лідер.
Кайл працював більше всіх у Літній біблійній школі.
Він дуже хороший.
Па-па.
Ви просили справедливу ціну за тарілки із сандвічами,
і це справедлива ціна.
Це дивовижно, що ви пропонуєте нам їжу безкоштовно,
але ми наполягаємо на оплаті.
Не візьмемо ні копійки, якщо це для Дани Сью й Ронні.
Не марнуйте зусиль. Ми вже вирішили.
У нас є бюджет.
Гаразд, але рахунок вже сплачено. Він оплачувався роками.
-Через оленя. -Оленя?
Коли це було? 15 років тому?
Великий старий олень заліз до нашої кухні й потрощив усі наші банки.
Того дня у нас було гучне святкування,
і вгадайте, що іменинник захотів на піцу?
-Додаткові оливки. -Ой!
Тож Дана Сью промаршувала з 12 банками оливок усіх видів
і не взяла ні гроша.
Як на мене, відсотки за ту позику
покриють всі необхідні вам сандвічі.
Чому ми не знаємо цієї історії?
-Ми вам вдячні. -Ага.
І вони теж.
Але в мене є прохання.
Чи можна нам прийти?
Ми так любимо Ронні й Дану Сью.
Наче наші діти одружуються.
Навряд чи ми можемо додавати когось до списку гостей.
Це дуже маленьке зібрання.
Ми розуміємо.
Ясно як день. Жодних образ.
Ми просто спитали.
Передавайте наші найкращі побажання разом з тарелями.
Ми могли б поговорити з Джун про додаткові стільці від «Князя миру»?
Невеличке розширення списку гостей.
Дана Сью й Ронні будуть такі раді вас бачити!
Чудово. О, і якщо знайдеться місце для Коллінза,
він забезпечить вас деревиною для альтанки безоплатно. Зараз подзвоню.
Це лише двоє.
Троє.
-Що ще вам треба? -Усе гаразд.
Багато людей ухопилися б за можливість допомогти й посвяткувати.
Джеремі.
Я не знала, що ти ще й молочник. Треба підписатися на твої послуги.
Ти ще не підписалася? Бо це тобі.
Свіже козяче молоко.
Ти приїхав аж сюди, щоб віддати його?
Почасти.
Магнолії запропонували мені
приєднатися до їхньої програми продовольчої безпеки.
Коли Айзек сказав, що ти теж тут працюєш, я вирішив зробити тобі подарунок.
Треба поговорити з Айзеком.
Я й так усім забезпечена.
Це не забезпечення, а обмін.
Ще я можу дістати смачний йогурт із козячого молока.
Сподіваюся, на базарі наступного тижня буде.
-Може, зайдеш. -Можливо.
Вибач, але панни запізнюються.
Їх ще якийсь час не буде.
Я з радістю почекаю, якщо я тобі не заважаю.
Не думаю, що ти мене особливо турбуватимеш.
Знаєш, що мені подобається в Дані Сью, Гелен і Медді?
Вони розгледіли мене, як ніхто інший.
А коли запросили долучитися,
наче піднесли мене на новий рівень.
Вони знають, як помогти людям процвітати.
Тому я теж тут.
Коли розташуєш цифри в порядку зростання,
можна буде визначити, як кількість риби, яку з'їдає кожен дельфін,
залежить від середнього значення акваріума.
Зрозуміло?
Це марнування грошей — купувати мені каву й навіть не слухати.
Я намагаюся. Просто математика не моє.
Бздура.
Бейсбол — це та ж математика, як і спорт загалом.
Очевидно, що твоя проблема в іншому.
Міс Вітт.
Хто така міс Вітт?
Жахлива вчителька математики в середніх класах.
Навіть за правильну відповідь вона занижувала оцінку, якщо щось не так.
Так, у мене теж були суворі вчителі,
але одного поганого досвіду недостатньо,
щоб остаточно щось кидати.
Якби я так робила,
я б відмовила тобі після того, як ти без успіху намагався фліртувати.
Не нагадуй.
Спробуй ось що.
Музика — це теж математика.
Сенс статистики в тому,
щоб екстраполювати мелодію з нот.
Якщо не подобаються ноти,
ти можеш краще зрозуміти матеріал,
створивши власні пісні на основі даних.
Круто.
Я згоден,
якщо ми поговоримо й про справжню музику.
Мій улюблений звук. Зусилля. Домовилися.
Сьогодні вдома лише ми, дівчата. У тебе є час на історію?
Звичайно.
Ти хочеш почитати якусь книжку?
Ні, я хочу оригінал від матусі.
О!
Гаразд.
Добре.
Жила собі прекрасна принцеса на ім'я…
-Кейті! -Звідки ти знаєш?
Добре. Принцеса Кейті була сильною,
розумною й гарною, з блискучими обладунками.
Вона багато зробила для свого королівства,
але найважливішим було те, що вона вміла писати чарівні листи.
Іноді ці листи робили людей щасливими,
вони пишалися собою чи відчували себе особливими.
Але чари були в тому, що вона завжди знала, що сказати,
щоб зцілити людські серця.
Коли ти зціляєш серця людей,
вони можуть убивати драконів, будувати замки
чи пекти брауні.
Вони змогли зробити все, щоб їхнє королівство стало кращим.
Що…
Я маю писати більше листів.
Гей, пора в ліжко. Напишеш листи завтра.
Попишеш зі мною?
Це може бути весело.
-Люблю тебе. -Люблю тебе.
-Добраніч. -Добраніч.
Це гарне місце для рольових ігор.
Може, зробимо ельфійський ліс?
Або сільце фей.
Можемо встановити гриби й казкові вогні.
Я могла б одягнути крила метелика.
Отже…
Голл офіційно схвалив ініціативу.
Неймовірно! Дякую вам обом, що долучилися.
Усе буде чудово.
-І весело. -Ага.
Кайле, поглянь на цю гірку. Зробімо з неї кришталевий водоспад.
Я зараз.
Ти сьогодні діяла так професійно.
Дякую.
Ти теж.
Ага, я не розхвилювалася, коли він спитав про матеріали лише тому,
що ти зберігав спокій.
У чому твій секрет?
Моя мама.
Вона дуже переймається прямою й відвертою комунікацією.
Я все ще вчуся. Вона каже, що коли тобі нічого ховати,
то нічого боятися.
Я запишу це.
Визнаю, мені ще треба вчитися прямоті.
Жартуєш?
Ти найкращий комунікатор, якого я знаю.
Не завжди.
Не тоді, коли це було важливо. Не з тобою.
Я все зіпсувала.
Коли ми порвали,
я не розуміла, що ти шукаєш рішення,
і просто відштовхнула тебе.
Тепер я розумію.
Тож, із запізненням, вибач.
Для мене це, мабуть, зараз важить більше, ніж тоді.
Круто.
Це Вікі.
Келвіне.
-Келвіне? -Прошу.
Це Медді.
-О. -О.
Привіт.
О, яка гарна каблучка.
Нова.
Я й далі росту в ціні.
Є якась причина, чому ти хотіла зустрітися?
Перші ніж усе остаточно спланувати,
хотілося благословення Келвіна.
Навіщо воно тобі?
Ми в Кел-зоні!
Дрю? Нічого собі, друже. Я майже не впізнав тебе.
Борода дряпала Вікі. Радий тебе бачити, друже.
Стільки новин. Ходімо до столу.
Ходімо.
Дрю. Це той…
Так, хлопець із сумнозвісної бійки.
Але тепер, коли немає бороди, видно, що обійшлося без шрамів.
Ви завжди були схожі?
Ніколи не помічав.
Гайда. Покінчимо з цим.
КАЙЛЕ, ЦЕ ДЕЩО ОЧЕВИДНІШЕ ЗА ГВОЗДИКУ.
Лілі?
Гвоздики були від тебе?
Хотіла, щоб ти знав, що хтось вважає тебе дивовижним.
Мабуть, я надто захопилася.
Але ти відвезла мене до Неллі?
Я не знала, що в тебе з нею щось було.
Коли я сказала, що відвезу тебе, я гадки не мала, у що вплуталася.
А потім мені було соромно щось казати.
Овва.
Сердишся на мене?
Ні. Гадаю, це мило.
Дуже мило. Я просто намагаюся зрозуміти.
Ми можемо…
То ти просто хотіла, щоб я знав,
що хтось вважає мене надзвичайним?
Коли ми переїхали сюди,
сестра сказала, що я мушу поводитися певним чином,
одягатися певним чином, щоб справити належне враження,
але я спостерігаю за тобою з літньої школи, і ти — це ти.
Чесний. Справжній.
Унікальний.
Завдяки тобі мені хочеться бути такою ж.
А також запросити тебе на піцу,
тільки ми удвох, якщо хочеш?
Я зараз за няньку.
Звісно. Не сьогодні, але скоро, так?
Це було б класно.
Круто.
Келвіне, я зробила домашнє завдання й знаю дещо про твоє життя.
-Не варто було. -Ні, було весело.
Я побачила, що ти шкільний тренер
і більше не в чемпіонаті.
Це старі новини.
Тепер я тесля, і мені це подобається.
Він переробляє будинок друга. Це неймовірно.
І він співвласник ресторану.
Як на мене, достойне життя.
Ми вже плануємо пенсію Дрю,
хоча до цього ще багато років. Так, Дрю?
Вікі займається моїми інвестиціями. Коли б я не кинув…
На власних умовах.
Сподіваюся, але Вікі подбає про те, щоб ми могли подорожувати,
проводити час разом.
-Пощастило тобі. -Вихід на пенсію — велика переміна.
Чим ти житимеш, коли настане час рухатися далі?
Я не зрозумів.
Гра триває без нас,
але деякі люди не можуть дати раду тому, що перше кохання лишило їх позаду.
Що робитимеш, коли увага, яку ти отримуєш,
дістанеться новому гравцю?
Брате, я про це не думаю.
Навіть не можу. Але ти маєш рацію.
Це на рівні підсвідомості.
Неможливо уявити собі життя поза полем.
Мені треба освіжитися.
Вони не мають бути ідеальними. Ніхто так не придивляється.
Але й поспішати не треба, хіба тобі дуже хочеться до телефону.
Я так тобою пишаюся, Енні.
Ти неймовірна донька
й надзвичайна молода жінка.
Але я маю балансувати між вірою в тебе
й усім тим, що тобі треба навчитися.
Наглядач — це жахлива роль.
Але я вдячна.
У мене було багато часу, щоб подумати про наслідки,
про те, чого я хочу в стосунках,
і про чоловіка, з яким хочу бути.
Про тебе й татка.
Не бачу зв'язку.
У вас були проблеми,
але ви знову разом, хоча могли розбігтися.
Я рада, що ти мною пишаєшся.
Я теж тобою пишаюся.
Дякую, що слухаєш і вчишся.
Я хочу колись так покохати.
Ти чекаєш на мене?
Хотіла поговорити з тобою особисто, щоб вибачитися.
Справді?
Як жінка з жінкою.
Я хотіла побачитися з Келвіном, та не хотіла нікого засмучувати
нагадуванням, що він зник, а Дрю ще стільки років буде грати.
Не думала, що це прозвучить так жалюгідно, якщо вимовити вголос.
Не треба вибачатися… за це.
На що ти натякаєш?
Я ні на що не натякаю.
Якщо відверто, цю вечерю легко б замінив лист.
Хоча я усвідомлюю, що такий розвиток подій
позбавив би нас із Келом видовища
перетворення Дрю на подобу Кела.
Це смішно.
Я знала, що Келвін невпевнений у собі. Не дивно, що він спить із такою ж.
Люба,
якщо є одна річ, у якій я цілком упевнена, то це наше кохання з Келом.
Ти маєш дещо зрозуміти.
Кілька разів, коли звучало твоє ім'я,
Кел був стриманим і шанобливим.
Тож якщо ти прийшла сюди, щоб перевірити, чи маєш ти над ним досі владу,
я могла б заощадити тобі вартість бензину й дорогої їжі.
Якщо ти приїхала в моє місто за драмою,
я покажу тобі, де місцевий кінотеатр.
Кел забув про тебе.
Тобі треба забути про те, що між вами було.
Радий, що в тебе все так добре. Я наберу тебе,
якщо почую, що десь з'явилося місце.
Ні, ти сам по собі, але хай щастить.
Хай щастить.
Радий за тебе, Вікі.
Бажаю вам, щоб ви були щасливі разом.
Такі ж щасливі, як і ми.
Я втомилася, Дрю. Відведеш мене в номер?
Звісно. Добраніч, друзі.
Усе пройшло добре.
Я трохи розхвилювався, коли ви з Вікі встали з-за столу.
Але цей похід у вбиральню її остудив. Здавалося, вона побачила там привиду.
Ну, це був вибір Вікі — його потривожити.
Блаженні ті, хто відпускає минуле,
щоб із радістю зустріти майбутнє.
Мені бракує слів, щоб передати, як сильно я тебе кохаю.
СЕРЕНІТІ ПРОСТЯГАЄ РУКУ
Ініціатива «Сереніті простягає руку» покликана синтезувати й підтримати
різні продовольчі програми, які успішно виконуються вашими церквами.
Завдяки цій ініціативі громадський фонд «Магнолія»
хоче запропонувати поживні, дешеві й смачні порції їжі,
які можна легко розподілити, потім заморозити й швидко розігріти.
У нас дві основні цілі.
По-перше, збільшити охоплення
людей, які ще не в наших громадах.
І, по-друге, служити людям
із вірою в те, що якість їжі підвищує якість життя.
По суті, ваш план заповнить прогалини наявних продовольчих програм у Сереніті.
Звісно, ребе Бертон.
Ми не хочемо нікого витісняти, лише доповнити.
Ми хочемо, щоб усі в цій громаді знали, що їм є куди звернутися,
байдуже де вони моляться і чи моляться взагалі.
У «Першому баптисті» є комора.
Мечеть доставляє продукти старійшинам, а св. Сесилія займається сезонним довозом.
Ваша ініціатива може залучити ці програми?
Пасторе Мосбі, ми з нетерпінням чекаємо, коли зможемо обговорити деталі разом.
Гадаю, у нас достатньо інформації для голосування.
Підтримую.
Усі за.
І ми закінчили.
Дуже дякую, пані.
Сподіваюся, це не єдиний ваш проєкт тут.
Дякую, пасторе.
Мені в радість. Молодці. Гарного дня.
Дякую.
Вітаю!
Дякую, що поставила нас на порядок денний.
І підготувала заздалегідь.
Ви не такі страшні, як мені здавалося.
Але навантаження буде страшним.
Це буде не робота, а задоволення.
Амінь.
Міс Емілі перевірила всі столи й рюкзаки.
Ніде не було Ейденового обіду,
і він починає плакати, бо хотів старкранч.
Я сказала, що віддам йому свій.
Сядь на місце, Кейтику.
Але потім його обід знайшли у вбиральні,
і він уже з'їв свій старкранч.
Заспокойся і їж свою їжу.
Кайле, а в тебе як справи?
Я зустрічаюся зі старшою жінкою.
Що ж, це дуже…
З ким?
З Лілі.
Овва! Відколи це?
Ми плануємо перше побачення.
Кайле, хто така Лілі?
Дівчина зі школи.
А ти на кого поклав око?
Ні на кого.
Зайнятий уроками, деревообробкою,
а ще помагаю Кайлові з відновленням «Ясеневого гаю».
Відновлення? Овва. Той майданчик не такий старий.
Я водив туди Кейті недавно.
Ми там чудово розважилися, доки вона не перекрутилася на гойдалці
стільки разів, що ледь не почала блювати.
Не за столом, татку.
Це був я, тату.
На гойдалці в п'ятому класі.
Ні, не може бути.
Треба щонайшвидше поговорити з містером Ремзі
про порядок, у якому нам слід діяти.
Спочатку зберемо гроші.
Потрібно знати, скільки ми можемо витратити.
Я пишаюся вами.
Я помовчу хвилинку.
Просто дивуюся, як швидко ви ростете.
Замість мульчі можна взяти подрібнену гуму,
яка корисна для планети і пружинить?
Це недешево, Кейті.
Міг просто сказати ні.
-Ой! -Гаразд.
Може, міський бізнес пожертвує.
Мої сестри. Випивка. Десерти. Усе своєю чергою.
Так, ми повернулися й процвітаємо.
Ініціатива «Сереніті простягає руку» багатообіцяльна,
і з поновленням обітниць справа просувається.
Якби ж тільки ми знайшли гарний торт.
-Я знаю, що ти скажеш. -Ні, не знаєш.
Я не змушуватиму вас говорити про Еріка. Я шаную ваші побажання.
Я це ціную, і знаю, що Дана Сью також.
Так, окрім торта, як справи з моїм мінісвяткуванням?
Добре.
Можна сказати чудово.
Господи Всевишній. У чому річ?
Я стурбована, Дано Сью, що ти припускаєш, що щось не так.
І я маю рацію.
Медді витріщається на бар, а він не такий захопливий.
А ти вдаєш із себе непідступну правничку.
-Я намагалася бути обережною. -Це й виказує.
-Неправда. -Ви не могли б, будь ласка?
-Їх не так багато. -Перепрошую?
Так. Список гостей трішечки розповзся.
-Так. Ледь-ледь. -Так.
Кажіть скільки.
-Десь 50 чи 60 наразі. -Що?
Заспокойся.
Ні!
Я ж казала, що бюджет не обговорюється.
Кожному по пів літра пива й три горішки арахісу.
Бюджет той самий.
Усі, хто іде, хочуть щось принести.
Радше всі, хто щось принесе, хочуть прийти, але…
І в нас нове місце, яке теж допоможе з бюджетом.
О! Як це можливо, якщо газон у спа безкоштовний?
Як і сарай Акселя й Ріаннон в кооперативі.
Подарунок вам із Ронні від Джеремі.
Так.
Панни, дуже дякую, що дозволили зайти.
Звісно. Гелен Декейто.
Чарльз Перкінс. Ми з Пеґґі разом вчилися на журналістиці.
Дана Сью Салліван. Як приємно познайомитися зі старим другом Пеґґі.
Радше близьким другом.
Медді Таунсенд.
Чарльз — дуже успішний журналіст-розслідувач.
Взяв би свою книжку, щоб показати.
Яку?
Я попросила Чарльза допомогти мені з розслідуванням.
Я так втомилася від того, що люди тікають від своїх обов'язків,
бо їм так зручно.
Пеґґі — ідеальна містянка.
Це, мабуть, найвища оцінка для мене.
Дякую, Чарльзе, але мова не про мене.
Я хотіла познайомити тебе з ними, бо вони лідерки цієї громади,
які виступили проти поганого врядування.
Дивно, що мене називають лідеркою.
Я просто вважала Трента дрібним мстивим хамом.
Інтерв'ю буде веселим. Візьміть мою візитівку.
Ми більше не забиратимемо ваш час.
Ще раз дякую. Вибачте, що перериваю ваш десерт.
О, ми плануємо моє відновлення обітниць.
Вітаю!
Пеґґі, ти маєш прийти. І Чарльз. У суботу. Ми надішлемо запрошення.
Це побачення.
-Бувайте. -Гаразд, панни.
Бувай, Чарльзе.
Куди поділося маленьке свято?
Ви переконали мене, що ще декілька друзів не зашкодять.
Сарай великий, адже так?
-Є ще хтось, кого треба запросити? -Досить!
Усе виходить, як і мало бути.
Можеш сідати на ліжко. Я зазвичай роблю домашню на підлозі.
З таким милим столиком?
Це те, що я думаю?
Телефон? Так, Тай зробив його для мене, коли мене покарали.
Ти мала рацію.
Він хороший.
Хороші вчаться й змінюються.
Сісі напише, коли закінчить із формами. Я заберу їх і відвезу в мерію.
Я така рада, що ви з Сісі спрацювалися.
Важко повірити, так?
Я бачу її геть в іншому світлі.
Думаю, почасти тому, що й себе бачу геть по-іншому.
-До зустрічі. -Гей!
Ти не можеш зробити оголошення, а потім піти!
Заходь.
Відколи я зрозумів, що бейсбол не сенс життя,
мої пріоритети й почуття почали змінюватися.
Це захопливо чи лячно?
І те і те.
Люблю чесність.
Я з'ясував, що мені багато що вдається.
Те, що робить мене щасливішим. Може, навіть сміливішим.
Ти раніше боявся?
Так, розчарувати людей.
З власного досвіду я знаю, що люди, які нас люблять,
можуть інколи здаватися розчарованими.
Але те, що ми сприймаємо як розчарування, насправді страх.
Страх, що ми постраждаємо чи втратимо щось,
і вони не зможуть нас захистити.
Але ті, хто нас справді любить,
першими піднімають нас на ноги, коли ми падаємо.
Хіба колись не доведеться стати самому?
Сподіваюся, що ні.
Я пройшла дорогою життя далі, ніж ти, юначе,
і досі міцно тримаюся за простягнуту руку.
То це нормально, що в мене немає генерального плану?
Звісно.
Деякі люди з народження знають, ким будуть,
але більшість із нас з'ясовують це крок за кроком.
Я досі з'ясовую.
Ти?
Завжди думав, що ти хотіла стати юристом ще дитиною?
Це правда,
але професія — лише один із виборів, які ми робимо, визначаючи, чого хочемо.
Деякі інші мої рішення не дали результату.
Раян?
Я дуже довго думала,
що знаю, з ким проведу решту життя.
А тепер не знаю.
Шкодуєш про втрачений час?
Ні.
Я б не назвала його втраченим.
Це дечому мене навчило. Досі вчить.
Я можу шкодувати лише про те,
що трималася за…
з хибних причин.
Я хочу бути відкритішою до змін.
-Зміни лякають. -Так.
Знаєш, що ще страшніше?
Через 20 років бути тим же чоловіком, що ти є сьогодні.
Я не хочу йти в коледж.
Оце так одкровення!
Але чи це помилка?
Про це ти маєш поговорити з матір'ю.
Але поговори!
Від щирого серця, не затинаючись.
Думаю, вона дослухається.
Є інші речі, якими я хочу зараз зайнятися.
Інші шляхи, які я хочу дослідити і які приносять мені…
Радість.
Так.
Добре.
Тобі пощастило мати стільки варіантів.
Таю, єдиний остаточний вибір, який ти коли-небудь маєш зробити…
це бути хорошою людиною.
Назва буде «З любов'ю, принцеса Кейті»,
бо так вона підписує свої листи й так шириться її магія.
З любов'ю.
Я хочу написати цю книжку.
Це буде моя версія подяки Кейті за те,
що вона надихнула мене на листи й возз'єднала Магнолій.
Подякуйте мені обоє
за неймовірні дари, які успадкували від свого матріарха.
Саме тому ти маєш зробити ілюстрації.
Я?
Було б класно, якби три покоління попрацювали над чимось разом.
Спадщина Вріландів, яка розгортається в часі.
Що думаєш, королево-мати?
Для мене честь
приєднатися до моїх принцес.
О.
Що сталося, мамо?
Я вмію слухати, пам'ятаєш?
Я досі не можу знайти правильний торт.
Подзвони шефові Еріку.
І що сказати, люба?
Що тобі шкода.
Ви обоє вчинили так, як вам здавалося правильним,
та тепер це не так.
-А якщо він так не думає? -Упевнена, що думає.
Якщо ні, він пояснить тобі, що відчуває,
бо поважає тебе й піклується про тебе.
Якби ж усе було так просто.
Хіба ні?
Може піти дощ. Іди візьми куртку.
ПРАВИЛА ПОВЕДІНКИ НА ТЕНІСНОМУ КОРТІ
Оскільки я виграв, маю запитати.
-Угу. -Що в тебе на гадці?
Нічого.
Так. Ерік теж про тебе думає.
Подзвони йому.
Я достатньо його мучила.
Ти лікар.
Знаєш, що ранам треба дати час, щоб загоїлися.
Йдеться про повагу до його почуттів чи притлумлення своїх?
Хіба не краще подзвонити, дізнатися,
ніж сидіти склавши руки й мучитися через те, що могло бути?
ЕРІК ВІТЛІ
Переклад субтитрів: Людмила Речич