СОЛОДКІ МАГНОЛІЇ
ПЕРЕМОГА НА ЧУЖОМУ ПОЛІ
Шефине, ми бачили помічників, але нам і на думку не спало.
Ні, я не знаю чому чи як.
Двері не вибили. Камери були вимкнені. Хтось все продумав.
Той, хто нас дійсно ненавидить.
На думку спадає лише одна людина.
Помічники нічого доказового не знайшли,
але це не означає, що ми не доб'ємося правосуддя.
Знаєте, що було б правильним зараз?
Прибрати й відкритися навіть раніше, ніж люди почують, що сталося.
Я зробила всі потрібні для страховки фото, тож…
Може, пожежники позичать нам шланг.
Якби ж то.
Почнемо з відер, швабр, мітел
і складемо все, що треба вичистити в посудомийку.
До роботи.
Дякую.
Якщо подбаєте про це, я зроблю швидку інвентаризацію,
поговорю з постачальниками, і побачимо, що буде.
Нагадаю, перепілка з крупою й гранатом добре нам послужила.
Гаразд.
Можна тебе на хвилинку?
-Дай руку. -Боже.
ПОБАЧИМОСЯ СЬОГОДНІ НА БАСКЕТБОЛІ
Це зробила Кеті.
Тут повно її відбитків пальців,
хоча помічники нічого й не знайшли, але це так на неї схоже.
З вечірки Енні скільки часу минуло.
Що, на її думку, вона може від нас отримати?
Мою увагу. І зараз вона її має, але вона не буде цьому рада.
Заходь, босе.
Норін сказала, ти хочеш поговорити.
Троттере?
З тобою все гаразд? Як Ешлі?
Усе гаразд.
Хіба
не захопливо, як життя постійно нас випробовує.
Мій…
мій улюблений професор у коледжі,
мій наставник, мій друг, він геній,
смішний, мудрий.
Ми постійно на зв'язку.
Я стільким йому завдячую.
І Кристофер виховав не одне покоління студентів.
Зараз він сам виховує онуків.
Схоже, він чудова людина.
Він…
дзвонив мені вчора ввечері,
щоб сказати, що дуже хворий.
Троттере.
Мені так шкода.
Йому потрібен хтось,
щоб допомогти з дітьми.
Хтось, з ким дітям було б комфортно, якщо він…
Троттере, ти мусиш поїхати.
Що б там не було.
Ми з Ешлі не так хотіли будувати сім'ю.
Звісно, ні.
Але ти потрібен Кристоферу, і я це розумію…
бо коли я в замішанні, мені завжди стає легше,
коли потримаю тебе за руку.
Їдь і роби все крок за кроком.
Ти зараз у замішанні.
Не знаю, як довго нас не буде.
Так довго, як треба.
І ми не перестанемо тебе любити, і ми сумуватимемо за тобою.
Ми молитимемося за тебе щодня.
За всіх вас.
О, Троттере.
Чудовий фруктовий лід, Кейті.
Ідеальний для вихідних.
Бабуся каже, для себе робиш усе найкраще.
Включно з дитячими майданчиками?
Ми із Софі й Віллоу займемося стійким дизайном для майданчиків.
-Хочеш допомогти? -Авжеж.
-Таю? -Звучить заманливо.
Але в мене домашня зі статистики, щойно як посиплю сіллю рани.
Це не звучить заманливо.
Ми із Софі й Віллоу разом на біології.
Добре поговорити з кимось, хто тебе розуміє.
Ага.
Мені, мабуть, потрібен репетитор,
і я знаю таку людину.
Нарешті.
Ти змусив мене чекати. Мабуть, навмисно.
Завжди приємно,
«Триш».
Гадки не маю, про що ти.
Навіть якби мала, не смій так зі мною розмовляти.
Коли ми були дітьми, «Триш» було нашим кодовим словом,
коли маму важко було назвати Патришею.
Хіба сенс був не в тому, щоб не бути як Триш, коли ми виростемо?
Однозначно.
Тож я маю спитати тебе, Кетлін.
Чому ти поводишся як безсердечна Триш із моєю сім'єю
й друзями в «Салліванз»?
-Що ти маєш проти них? -Нічого.
Геть нічого.
Я б з радістю найняла їх на роботу.
Шкода, що ресторан дістався не тій стороні,
бо міс Френсіс сказала в банку, що мені не можна довіряти,
а вам обом — так.
Усе, чого я хочу, моє за правом.
Але щоразу, коли я щось пробую,
ти й твої маленькі друзі не…
Краще спинися!
Ти намагаєшся вичавити співчуття з ганчірки, яка засохла 20 років тому.
Ти мала купу можливостей збудувати щось своє,
але, схоже, єдине, що ти вмієш, палити те, що збудували інші,
і я не дозволю вчинити так із моєю сім'єю.
То я не твоя сім'я?
Гей.
Сім'я так не чинить.
Сім'я — це любов, співчуття.
Ронні.
Тато не так тебе виховував.
Сім'я — це кров,
відданість, сувора любов.
Звідки взагалі ти взяв те визначення?
Воно із сім'ї, яку збудував я.
І ми ніколи не вважали тебе чужою.
Ти вирішила так сама.
Ти мусиш це прийняти.
І мусиш дати нам усім спокій.
Довіку.
Хочеш, щоб я пішла,
я піду.
Щойно даси мені те, на що я заслуговую.
Я не можу говорити за всю міжконфесійну раду,
але я думаю, що вашу пропозицію підтримають.
Не дивно, що знову з'явилися Магнолії.
Ми витривалі.
Звучить занепокоєно. А не задоволено.
Нас останнім часом розкидало.
Це трапляється з діловими жінками.
Але все гаразд?
Побачимо.
Ми скоро зустрінемося й обговоримо багато чого, сподіваюся.
Гадаю, я просто нервую через презентацію.
Пастор Мосбі любить говорити про нас як про августійше тіло,
а я відповідаю, із червневим духом Джун.
Але ми зовсім не страшні.
Ми об'єдналися з тієї ж причини, з якої ви втрьох заснували фонд.
Допомагати тим, кого любимо,
бо всі ми віримо в любов до ближніх.
Принаймні намір завжди такий — любити, бути корисними.
Не намагайся бути ідеальною.
Просто віддайся пристрасті.
Принеси те, що маєш, і ми разом розберемося.
Щоб найжахливіший кіт усіх часів отримав таке багатство.
Піду покладу нагорі речі. Зараз повернуся.
Добре.
ЛЮБА ГЕЛЕН, СТІЛЬКИ ЧАСУ МИНУЛО, ДОРОГА СЕСТРО.
МИ НАДТО ЗАСТРЯГЛИ В НАШІЙ БОРОТЬБІ.
ЯК НАМ ЗРУШИТИ З МІСЦЯ? ЛЮБЛЮ, МЕДДІ
Я ВДОМА. ДЕ Й КОЛИ?
Це було б чудесно.
О, дякую. Дуже дякую.
Гас знайшов нам яловичий і свинячий фарш.
Він буде за кілька годин. На вечерю спагеті й фрикадельки.
«Molto bene», шефине.
ГЕЛЕН ДЕКЕЙТО Я ВДОМА. ДЕ Й КОЛИ?
ДОРОГА ДАНО СЬЮ СТІЛЬКИ ЧАСУ МИНУЛО.
МИ НАДТО ЗАСТРЯГЛИ В НАШІЙ БОРОТЬБІ.
МЕДДІ У МЕНЕ. ВЕЧІР МАРГАРИТИ.
Знаю, що спізнився. Вибач.
Не хвилюйся. Я все зібрав для Біксбі.
Поки ти був у «Салліванз», я тут за су-шефа.
Друже, ми весь день працюватимемо з електроінструментами,
і я маю знати, чи ти зможеш зосередитися.
Ти колись ухвалював рішення, яке вважав правильним,
а потім тебе починали мучити сумніви?
Так, ти описуєш усю мою бейсбольну кар'єру
й кожні стосунки до Медді.
Довіряти інтуїції правильно. Хіба що ти спланував поїздку у Вегас,
тоді маєш десять секунд, щоб запросити мене.
Гаразд. Дякую, Келе.
Ти хороша людина. Я не сумніваюся у твоїх намірах.
Хай буде по-твоєму. Ти мене переконав.
За десять хвилин знову виголоси цю промову.
Не забудь повторити, що я хороша людина.
Можемо зробити це по дорозі. Залазь.
Допомогти?
Ти знаєш, як утекти із в'язниці?
О, ти покарана.
Ще й як.
Гадаю, років на 45 років.
Я зробила одну помилку. Це занадто.
Хай там як, я не зможу розмовляти з ними вічність.
Не думала, що вони це роблять із любові до тебе?
Мої батьки були такими ж.
Не вірю, що ти був порушником правил.
Перший рік у старшій школі.
Дехто з друзів ходив у кіно опівночі.
Я мав уже спати в той час, тож батьки мене не пускали.
Того вечора я рано пішов у ліжко,
виліз із вікна спальні й поїхав на велосипеді в кіно.
Я чудово провів час. Почув себе таким крутієм.
Уяви моє здивувався, коли я заліз до спальні,
а на моєму ліжку сидять батьки.
Мама каже: «Сподіваюся, ти розважився. Рада, що ти живий.
Тебе покарано років на 30—80».
Потім я зрозумів, що правила не для того, щоб псувати мені задоволення.
Як казала мама, вони для моєї безпеки.
Так, тобі здається, що 45 років — це занадто,
але подумай, що відчувають твої батьки?
Мені це не подобається, але ти маєш рацію.
Я розумію.
Підліток має бути підлітком.
Але й батьки мають бути батьками.
-На скільки тебе насправді покарали? -Років на 30—80.
Дякую, що допомагаєте.
Так я віддячую тобі за смачну вечерю.
Діти мають це робити.
-Ми тільки за. -Тому ми йдемо у «Вортонз» опісля.
Я всіх вас дуже люблю. Піду нагору освіжуся.
Не хочу прогавити всі розваги, але мені треба в True Brew.
На додаткові заняття.
Ти в мами питав? Це не якийсь код абощо?
Ні, я серйозно. Статистика мене вбиває, тож мені знадобиться допомога.
Мама схвалює.
Бувай, Таю!
Ходімо в таке місце, щоб Тай нам потім заздрив.
Це було б дуже смішно, але геть неправильно.
-Ти не хочеш у «Вортонз»? -Хочу.
А Кайл хай лишається, бо він злюка.
Ходімо, тренере. Ти і я?
Допоможи, Кайле!
Навіщо? Ти була готова мене відшити.
Це просто для сміху, але геть неправильно.
Гадаю, це можна вважати вибаченням, Кайле. Ходімо.
По дорозі допоможете мені з історією, яку я маю написати?
-Використовуючи слова, які ти знаєш? -Так.
Пам'ятаю ті часи.
-Прошу, скажи, що одне з них — трубкозуб. -Ні.
Альбатрос.
Антидисістеблішментаризм.
-Що? -Точно.
-Що воно означає? -Не знаю.
Будь ласка, сідайте.
Мені так шкода.
-Мені теж шкода. -Нам усім шкода, але…
Мені, мабуть, шкода найбільше.
Я…
Я просто переживала фінал мого найбільшого роману.
Ми знаємо.
-О. -Раян сказав моїй матері.
І наші серця були розбиті.
Вони досі розбиті, але ми не були певні…
Як зв'язатися?
Бо я була надто впертою,
гордою, розчарованою, щоб…
щоб визнати те,
що твої побоювання слушні, і я поїхала з міста, не сказавши тобі…
-Ні, Гелен. -Ми не хотіли завдати тобі більше болю.
Я сказала Медді дати тобі спокій, бо ти говорила, що хочеш цього.
І я так помилялася.
Мені довелося змінити зачіску, сісти на літак, полетіти до Зіка,
поспати три ночі в односпальному ліжку,
отримала прочухан й обійми від мами,
о, і пообіцяти зайнятися спадщиною для жахливого кота,
щоб зрозуміти, наскільки я помилялася.
-Як по-дурному було відгородитися від вас. -Це було не по-дурному.
Це було цілком зрозумілим.
І я знаю, зараз це видасться марним,
але мені дуже шкода через те, що ти пережила.
-Ні. -Мені теж.
Нас таких троє.
Ось про що я хочу поговорити сьогодні.
Раян у минулому, де йому й місце.
Я покінчила із сумом і жалем.
Найважливіше, щоб ми троє порозумілися.
Без цього мій світ
просто зійшов би зі своєї орбіти.
Тепер, коли ми помирилися, вислухаєш, про що я шкодую?
Я хочу взяти на себе відповідальність
за те, що бралася все виправляти.
Те, що сталося з тобою, і те, що сталося з тобою.
Що?
Це мене багато чого навчило.
А саме, припинити це робити.
І надалі я намагатимуся краще використовувати цю енергію.
Я хочу взяти відповідальність за те, що вимагала миру,
замість того щоб вирішувати проблеми.
Вибач.
Гаразд. То що сталося?
Гей, ми все владнаємо.
-Святий Боже. -Я знаю, що владнаємо.
Це полегшення. Полегшення.
Мені останнім часом було непереливки, і щоразу, коли траплялася нова прикрість,
я хотіла взяти телефон і подзвонити вам, але не могла.
Від цього було тільки гірше.
Я тебе прекрасно розумію.
Але годі про мене, тож…
Ні, увесь вечір про мене ми не говоритимемо.
Цей вечір нас трьох, бо це ж вечір маргарити.
Так.
Але є одна проблема.
Який це вечір маргарити, коли її й близько не видно?
-Медді. -Прошу сюди.
Тайлере Таунсенд.
Олівіє Гарріс. Що слухаєш?
Свою добірку сонячного дня.
Перемкнуся на навчання, коли сяду за стіл.
Ти складаєш плейлисти?
Ні, я записую диски.
Гра на басу теж помагає вчитися,
але принести в кафе бас і підсилювач було б негарно.
Я граю на гітарі. Треба якось поджемувати разом.
Ти така розумна й розслаблена. Упевнений, ти вмієш…
Це не схоже на статистику. Ти до мене залицяєшся?
Так.
Намагаюся.
Дякую за інтерес, але ні.
Гаразд, вибач.
Я дуже вдячний за допомогу з домашнім завданням.
Саме тому я хотів поговорити з тобою, перш ніж щось ляпну.
Домашнє завдання, з яким ти помогла, — це все, що я зрозумів.
Будеш моїм репетитором до кінця року?
Ти не вмієш розмовляти з дівчатами, не фліртуючи?
Я просто на автопілоті.
Хотів бути чарівним без фліртування, але так.
Так я розмовляю з дівчатами… з жінками.
Я буду твоєю репетиторкою.
З тебе кава й смаколик за зустріч, але
ти маєш навчитися розмовляти з жінками, не фліртуючи.
Буде зроблено, подруго.
Друже.
Ходи.
Після тебе.
Боже, благослови Троттера й Ешлі.
Так, точно.
Норін і Женев'єв поможуть, поки їх не буде.
Батько Гарлана от-от повернеться додому.
Хлопці відремонтували ванну внизу,
переробили кілька шаф, щоб розширити вхід у кухню,
і встановили розумні домашні пристрої.
Це чудесно.
Знай, що я розказала Келові про тебе й Раяна,
тож баскетбольна група в курсі.
-Усі? -Так.
І ми поважаємо твоє право самій вирішувати…
Медді, твоє ходіння навшпиньках,
мабуть, іще болючіше, ніж якби ти мені вказувала, що робити.
Я намагаюся знайти баланс.
-Тримай, люба. -Що?
Ось моє визначення балансу. По маргариті в кожній руці.
Перш ніж Медді щось розлиє,
дозвольте сказати, що я не говорила з Еріком
і не збираюся цього робити найближчим часом.
Але між вами було щось таке особливе.
Я поклала цьому край.
І не варто очікувати, що це можна підібрати,
наче книжку, я відклала, щоб відповісти на дзвінок.
Хочу поважати його спокій і мій власний.
Усе одно молитимуся.
Бачиш, як вона сіла мені на голову?
Це верне її на землю. Порахуймо дні до поновлення обітниці
й усього, що має статися.
Хочу зануритися в усю цю радість.
Не надто глибоко, будь ласка, бо в мене нерви не витримають.
Я намагаюся бути відповідальною, але щоразу, коли ми з Ронні говоримо,
у когось з'являється нова ідея, і ми ніяк не спинимося.
Більше людей, більше блиску, більше грошей.
Мило, що Ронні захоплений.
Ваше свято має бути яскравим. Ви стільки пережили.
Не кажучи вже про те, що ваше перше весілля було дешевим.
-Недорогим? -Ощадливим.
Економним.
Дешевим! Воно було дешевим!
Так і кажіть.
Але враховуючи ціну,
це була найкраща вечірка, яку бачило це місто.
Однозначно найбільша кількість жителів прокинулася босоніж на міській площі.
Хоча конкуренція тут куди суворіша, ніж думає більшість чужинців.
Ти вибрала сукню, Дано Сью?
Ні! А ви вибрали свої?
Ні!
Я відвернулася лише на мить, зважте,
і все розвалюється.
Ми чекали твого повернення,
щоб разом поїхати на закупи в Чарлстон.
Приголомшлива ідея.
Згодна.
Може, ще кілька?
Маргарит?
Приголомшливих ідей.
Ось іще одна.
Ніколи не сприймати нашу дружбу як належне.
Хочеш, щоб я перевірила рівень підлоги,
щоб ти й це врахував?
Ти маєш зрозуміти, що я ретельний і цілеспрямований чоловік
у всіх своїх проявах.
Клайду треба ввімкнути кондиціонер.
Я зустріла свого судженого.
Я сподівався на це.
Може, замовмо по ще одній,
щоб рука була тверда.
Навряд чи ти цього хочеш.
Але можна випити, щоб відсвяткувати, як у нас усе добре.
-У тебе нова робота, яку ти любиш. -Кажу тобі. Я виграла джекпот. Ці жінки…
Яка спільнота.
І я кинув роботу, яку не любив.
Без іншої на горизонті. Для цього потрібна сміливість.
Це віра.
З кожним кроком.
Щодня.
То що далі?
Як сказати.
Це побачення?
Господи, помилуй.
Ти часом не з цих: «Що між нами? Хто ми одне одному?
Я все правильно роблю?»
Власне, останнє мені подобається.
Взяв до уваги.
Хіба це має значення?
Так.
Бо якщо ні,
я б запросив тебе на перше.
Я з радістю.
Хоча ти намагаєшся перемогти мене на моєму полі.
У вас є офіційна домовленість із Біллом?
Нема.
Лише рукостискання, що він підтримуватиме фінансово,
але це все.
Не думала поговорити з Гелен про те,
як усе оформити, щоб усе було на папері,
щоб встановити чіткі межі?
Не знаю, як це робиться,
але поговорити з Гелен — непогана ідея.
Вибач, що так переполошилася, коли зайшов Білл,
що ти почав гуглити юридичні питання.
Ні, річ не в цьому.
Я просто хочу подбати про тебе. І Бекс.
Я така вдячна, що ти мій орендодавець і няня,
а найголовніше друг.
Ти дар, якого я не очікувала, коли повернулася до Сереніті.
Ви з Бекс теж особливе доповнення до мого життя.
-Привіт, люба. -Привіт.
Гадаю, у вас, дівчат, усе добре.
Усе чудово.
Це велике благословення — мати змогу все обговорити,
пропрацювати й віднайти гармонію.
Я такий за тебе радий.
За них. За вас трьох.
Те, що ти щаслива, робить щасливим мене.
Так важливо пам'ятати про тих, хто нас любить,
і що ми можемо подолати будь-які негоди разом.
Ти не надто язиком мастиш, серденько?
Аж ніяк.
Просто наголошую на тому, як важливо…
Святий Боже, допоможи.
Ти говорив із Кеті.
Говорив.
І?
Важливо те, що вона дасть нам спокій.
Чому мені здається, що ти пропустив ще якусь важливу річ?
Я не зміг вибити з неї зізнання, що це вона розгромила кухню,
хоча певен, що це вона, але…
ми можемо залишити це в минулому, бо Кеті їде з міста назавжди.
Це фантастично.
І трохи не віриться.
-Чому? -Якось це просто, навіть надто просто.
Яку угоду ти мусив укласти з цим дияволом?
Я виписав їй чек.
Що ти зробив?
На скільки?
Достатньо, щоб вона поїхала й трималася подалі.
Ти схилився перед напасницею.
Вів перемовини з терористкою.
Ти дозволив Кеті перемогти!
Я захистив свою сім'ю, як і обіцяв тобі.
Як те, що ти віддав їй наші гроші, нас захистить?
Ми домовилися, що не даватимемо їй грошей!
Вона приїхала за грошима.
Це єдине, що вона ще поважає,
і це єдине, що змусить її поїхати.
Вона не перемогла, Дано Сью.
Перемогли ми, бо ми є одне в одного,
бо в нас є Енні й «Салліванз», і наші друзі,
і все, що ми збудували разом за ці роки.
А в Кеті нема нічого.
І вона сама винна.
Вона обрала шлях самітниці, важкий шлях,
і десь глибоко в серці мені завжди буде її шкода.
Але все моє серце
належить тобі
й Енні.
Я не згодна з тим, що ти зробив.
Я знаю.
Але я розумію, чому ти так вчинив.
Дякую.
Це послуга.
Ти говориш
мовою любові,
виконуючи план.
Я поважаю це.
Дякую, що вислухала.
І за те, що довіряєш мені.
У душі я знаю, що це відповідь.
І я ніколи не перестану робити все, що в моїх силах,
щоб зробити ваші з Енні життя кращими.
Можеш пояснити мені ще раз?
Ти була така збуджена, коли говорила по телефону. Я не зовсім зрозумів.
Я роздобула трохи грошей і їду з міста назавжди.
Новий початок і все таке.
Що ж…
Тоді бажаю тобі успіху в наступній пригоді.
Їдьмо разом.
Ти — перша людина в моєму житті,
котра знає, що це, коли тебе переслідуває твоє минуле.
Коли намагаєшся змінитися,
а люди довкола відмовляють це бачити.
Я серйозно казала, що хочу почати все спочатку.
Хіба ми обоє на це не заслуговуємо?
Ні.
Я розумію, що завдав людям болю,
і я справді намагаюся вибачитися.
Я переїхав у Каслвуд,
щоб не тиснути ні на кого.
Далі я не витримаю.
Овва…
Я намагаюся бути кращим батьком для своїх дітей.
І якщо я не матиму шансу
бути кращим партнером для Медді чи Норін,
у мене все ще є місце в житті моїх дітей,
і я досі намагаюся з'ясувати, що це за місце.
Іноді найкраще, що ти можеш зробити для людей, яких любиш, Білле, —
це піти.
-Рада, що повернулася? -Так.
Я не кажу, що було погано провести час із родиною,
але мені подобається цей рік,
і в мене є нові думки, якими я хочу поділитися з Енні, і…
Ти, певно, щаслива, що знайшла спільну мову з подругами.
Дуже.
Це помилка — боятися
подзвонити, поговорити,
вибачитися.
Але цю помилку легко зробити.
Як гадаєш, чому?
Мабуть, его.
Коли залучені люди, яких любиш, ти ти засовуєш его подалі.
Треба все виправити.
Остаточно зважитися,
почати все спочатку.
Я хочу навчитися думати, як ти.
Справді.
Тобто
я із сім'ї, де довго не думають.
Щось не те, забудь, рухайся далі.
Але я розумію, що багато хто відчуває інакше.
Їм треба більше, коли всьому…
Кінець?
Так, це.
Не замислювалася, що не все має закінчуватися?
Люди можуть змінитися, розвинутися якось.
Ти коли-небудь уявляла, що ви з Енні подружитеся в лабораторії?
Ні. Аж ніяк!
Ні.
Які ще еволюції можуть на нас чекати?
Гаразд.
Я знаю, що ти сумуєш за Джексоном. Хочу тобі якось помогти.
«Бурмотіння, ще бурмотіння, бейсбол, камон».
Дякую, але я не ревную. Я просто засмучена.
Що його тут нема?
Що він не докладає зусиль, як я.
Що думає, що кидає виклик батькам, коли насправді ховається від них.
Що він утік, як переляканий заєць, а не прикрив мене.
Я спробую ще раз.
«Бурмотіння, ще бурмотіння, бейсбол, камон».
Привіт. Ми обговорюємо відновлення дитячого майданчика.
Наголос на стійкості й доступності. Ви з нами?
І для початку ми складаємо список речей, які будуть нам потрібні.
Фарба, пиломатеріали, подрібнена гума на землю.
Тато працює з відновленою деревиною,
тож він може вказати нам правильний шлях.
-Якщо пришлете питання, я його запитаю. -Так.
Що це за майданчик? Що там не так?
Дівчино, а що взагалі так? Але це ідея Кайла, тож питай.
Це геть занедбаний дитячий майданчик, але в нас є можливість
перебудувати його в екологічний спосіб,
вигідний усім.
Громадський майданчик не може бути в такому стані.
Вибачте, що заважаю, але ви про «Ясеневий гай»?
Так. Ми пояснювали Лілі.
Ти згодна, що він геть занедбаний?
М'яко кажучи.
Я водила туди моїх малих, але, коли зламалися пружинні гойдалки,
Джошуа більше не хотів.
Потім була повінь. Коркі й Кеммі не йшли, бо ненавидять мокрі шкарпетки.
Саме так. Полагодьмо, щоб там могли гратися діти.
Саме так. Що?
Так, «Ясеневий гай» лишили помирати,
і саме, бо малі Сісі туди ходили.
Це про дитячий майданчик.
Ми обговорювали, як повернути його до життя.
Повне воскресіння, жодних зомбі.
Не знав, що над цим працює ціла команда. Тема буде «Підземелля і дракони»?
Дракони, тролі під мостом — усе таке?
Не впевнена щодо «Підземелля і драконів», але Тай має рацію.
Потрібна якась тема.
Нам треба рушати.
Гаразд. Мені треба йти, але скоро в нас офіційне зібрання.
Подумайте ще.
Якщо ви серйозно, скажи, чим я можу допомогти.
Справді? А як твої додаткові заняття?
І Сісі, здається, зацікавилася.
Не проблема.
Я хочу допомогти.
Я вважаю, що наріжним каменем цієї програми з продовольчої безпеки
має бути кращий доступ до свіжих продуктів.
Тож, якщо захочеш обговорити це з нами,
ми будемо щасливі.
Залюбки.
Я давно хотів розробити програму для пожертвування надлишків.
Продукт не має ідеально виглядати, щоб бути поживним.
Я в захваті, що ти зацікавився.
Може, зайдеш у спа, щоб зустрітися зі мною й Медді, і…
І Даною Сью.
З радістю. Напиши коли, і я неодмінно буду.
Можливо, навіть із хорошою ожиною.
Дякую, Джеремі.
-Дякую тобі. -Дякую.
-Побачимося. -Так. Бувай.
-Еріку. -Гелен.
Я чув, що ти поїхала з міста.
З поверненням.
Добре бути вдома.
Усе добре?
Так. А в тебе?
Усе гаразд.
Ти розумієшся на фруктах.
О.
Джеремі.
Теж туди.
Пора відпускати тебе з твоєю грушею.
Ага.
Дякую.
Був радий тебе бачити.
Бережи себе.
Я вважатиму себе центром всесвіту.
Іноді дороги перетинаються через обмежений простір,
а не провидіння.
-Вітаю, що попрощався із Z's. -Чутки розповсюджуються швидко.
У Кеті рекорд зі знищення колег.
Інші вцілілі стежать.
Що Дана Сью сказала про твою роботу на її безумну невістку?
Що?
Овва. Кеті діяла тайкома.
Айзек теж здивувався, коли я йому сказав.
Який сюрприз.
-Я знав, що ти не можеш взяти слухавку. -І можу тебе запросити.
Правило номер три. Лише коли батьки вдома.
Пройдімося.
Правило номер чотири: в'язню можна покидати дім
лише заради роботи, школи чи церкви.
Ґанок — це технічно будинок.
Трясця, це жорстоко.
Невже? Я стільки брехала батькам.
Я розумію, чому вони засмучені, і поважатиму їхні правила.
Підтримую це рішення.
І якщо тобі потрібен хтось, хто замовить за тебе слівце,
допоможе з достроковим звільненням за гарну поведінку, скажи.
Дякую тобі.
То як справи?
Я чув дещо в школі.
Хотів зайти, перевірити, як справи.
Ага, немає сенсу робити гарну міну перед тим, хто не зміг відмовити мене
від поїдання пуголовків у п'ять років.
Так.
Ти мав рацію тоді й маєш її зараз.
Я наробила помилок.
Особливо щодо тих, з ким проводжу час і з ким не проводжу.
Я вдячна, що ти досі розмовляєш зі мною,
заходиш, турбуєшся.
Ну, я так давно це роблю, що не міг би спинитися, навіть якби хотів.
Саме тому,
оскільки в тебе відібрали всю електроніку…
Того літа ми були переконані, що зможемо по них говорити.
Але ми так голосно кричали, що все було чутно.
Містер Фаркуад сказав це моїм старим.
І моїм о другій ночі.
Жодної поваги до науки.
Оце так спогад.
На таку реакцію я й розраховував.
Ти усміхнулася.
Мала здогадатися, що ти щось задумав, коли попросив вдягти сукню.
Ти мене спіймала.
То це не запис на осінні предмети?
Ні, це перший тиждень уроків танго, на який я записав нас обох.
Ми обоє працюємо над собою,
але було б цікаво повчитися разом.
Дякую всім, що прийшли.
Сьогодні ми вчитимемося, як триматися та як ходити в чотири кроки.
Жодного тиску. Ми тут, щоб розважитися.
Знайдіть із партнером місце.
Ведучі мають бути спиною до дверей.
Якщо ви самі, вийдіть наперед. Я вас спарую.
Це так цікаво!
Тепер ліва рука ведучого
й права веденого зчеплені.
Права рука ведучого на спині веденого,
щоб кінчики пальців ведучого були на хребті
трохи під кутом донизу.
Ліва рука веденого зверху,
долонею назовні, на спині ведучого,
одразу під пахвою.
Тепер ходьба в чотири кроки. НУмо спробуймо, гаразд?
П'ять, шість, сім, вісім.
Рухаємося повільно…
Так, це буде весело.
Добре, починаємо. П'ять, шість…
Знову разом, нарешті.
Я знав, що наш роман переживе відстань і час.
Кайле, сядь, будь ласка.
Не знаю, про що ти говориш чи що відбувається.
Неллі…
Також я не розумію гвоздик у моєму кошику.
Що ти від мене хочеш?
Те, що й ти від мене.
-А саме? -Продовжити наш роман.
Який роман? Ми розійшлися тієї ночі біля дерева для поцілунків.
-Але ти прислала мені гвоздики. -Я не присилала гвоздик.
А листи, які я слав?
Я їх не отримала.
Слухай, Кайле, це якась гра? Ти газлайтиш мене чи що?
Ні, ніколи. Я думав…
Ти мені дуже подобався, Кайле.
Я досі захоплююся тобою як людиною.
Прошу, не псуй цього.
Схоже, виникло багато непорозумінь,
наче в «Як важливо бути серйозним», але без щасливого кінця.
Я не хочу тебе кривдити, Кайле.
Я просто заплуталася.
Я теж.
І…
у мене є хлопець.
У Каслвуді.
Щасливий кінець для тебе.
Це чудесно, Неллі.
Я…
Бажаю тобі всього найкращого, Кайле.
Знайди собі теж когось чудесного.
Бережи себе, Неллі.
Може, ковбойський капелюх — це занадто, та нехай.
Та ні.
Я так і знав. Забагато краси для цього міста.
-Столик? -Хочу побачити Дану Сью.
Я певен, вона теж хоче вас бачити, сер.
Дякую.
Нам аплодувати чи викликати лікаря?
І те й інше?
Що скажеш, люба?
Можете не спинятися й скасувати це маленьке шоу.
О.
Ну, смокінги — це ідея Ронні,
але в мене костюм ідеальний.
Чув, на першому весіллі всі були в джинсах босоніж.
О, Келе. Я тобі таке можу розказати.
Ми ж домовилися про смокінги.
-Так і було. -Що сталося?
Я підрахувала, і не стає ніяк.
Після вирахування грошей для Енні й фонду
те, що залишилося,
гроші, які мали піти на поновлення обітниці…
дісталися натомість
Кеті.
Усе скасовується.
Переклад субтитрів: Людмила Речич