Och därför målas Amor av med bindel.
Vi kommer för sent till skolan.
Har din Pokémon rymt? Allvarligt, vad är det frågan om?
Hjärtesorg, förräderi och svek. Du vet, det vanliga.
Nellie ville träffa mig för att göra slut. Åkte hela vägen från Castlewood.
Det var inte hon som hade lämnat nejlikorna.
Det suger.
Ja, det gör ont. Ja, det kommer bli bättre.
Men du måste bestämma vad du vill minnas
och vad du vill glömma. Den första kärleken är speciell.
Jag vill bara ha en schysst tjej som gillar mig. Är det så mycket begärt?
Du kommer hitta henne. Kanske där du minst anar det.
Vänta.
Om Nellie inte skickade blommorna, vem var det?
Inte vet jag.
Ser jag i syne?
Besöker min egen mamma äntligen vårt spa?
Och inte som din mamma, utan som en intresserad kund.
Jag vill boka tid hos Genevieve.
Jaså! Plötsligt är ansiktsbehandlingar inte oseriösa.
Jag tror att jag sa att de kunde betraktas som oseriösa, men när situationen…
Vad då för situation?
Serenity vimlar plötsligt av superfräscha kvinnor,
och jag vill bli en av dem.
Genevieve är oftast fullbokad.
Jag ska försöka hitta en tid.
Medan du gör det,
visste du att Katie skrev till mig?
Ett brev? Men ni träffas ju dagligen?
Det var
en sorts tackbrev.
Vackert, hjärtevärmande,
och hon skrev…
så många fina saker om min konst.
-Jag inspireras till ett nytt projekt! -Där ser man.
-Allt som rör sig i hennes huvud. -Jag vet.
Det är så roligt att barnbarnen väljer samma förströelser
som Walter och jag för massor av år sen.
Katie och Kyle skriver och Ty renoverar din fars sekretär.
Om de ändå hade känt pappa.
Han skulle ha haft så mycket inflytande på dem, precis som du.
De känner honom.
I dig. Jag känner mig trygg med att din fars och mitt arv kommer leva vidare.
Oj! Vad?
Jaha! Den tiden kan jag ju ta.
Nej, du förstår inte hur mitt system fungerar.
Jag känner er alla. Får jag inga fördelar?
Verkligen inte.
Berätta varför du vill bli fin så får du en tid.
Vem är du mest rädd för, Helen eller Dana Sue?
Dig. Utan tvekan. Gå dit upp. Genevieve tar emot dig nu.
Isaac tänkte att du kunde hjälpa till med kontraktet.
Nån sorts umgängesavtal.
Underhållet är just nu muntligt avtalat,
och hans namn står inte på födelseattesten.
Jag trodde att det räckte.
Har du utsett en vårdnadshavare för Bex ifall nåt skulle hända dig?
Det har jag inte ens tänkt på.
Mina föräldrar, Garth…
Det är komplicerade saker. Vi börjar med Bill.
Att göra det här formellt blir ganska omständligt.
Det krävs ett dna-test för att fastställa faderskapet.
Får Bill mer rättigheter då?
Det är utgångsläget innan ärendet kan prövas i domstol,
men processen tar tid,
och det finns en viss möjlighet att ingen blir nöjd i slutänden.
Inklusive stackars Isaac.
Han blev nästan lika störd som jag när Bill dök upp.
Får jag säga att lagen inte nödvändigtvis är svaret här.
Ofta är en ärlig och direkt diskussion rätt väg.
Som jag gärna leder.
Varför är det så svårt att gå vidare
fast jag äntligen vet vad jag vill?
Jag har släppt mitt förflutna, men det jagar mig.
Jag vet hur det känns.
När Bex föddes,
var jag rädd att folk i Serenity bara väntade på
att jag skulle misslyckas.
Noreen.
Men ni har alla varit så snälla.
Du, Maddie och Dana Sue.
Och mest av allt Isaac.
Så jättesnälla.
Det är så vi alla klarar oss.
Går framåt med förtröstan och styrka, och
i synnerhet förlåtelsen vi får av vår kärleksfulla omgivning.
Gud och Serenity vakar över mig.
Det är en kraftfull kombination.
-Armbåge upp! -Upp med armbågen själv.
Fokusera.
Okej, jag är redo.
Dra upp mig!
Nån har satt dit mig!
-Vem har gjort det här? Var det du? -Jag medverkade.
-Hjärnan bakom kuppen var en annan. -Inte Helen eller Dana Sue?
Min egen mamma?
Är det mamma? Som vill fråga om ert tilltag?
Det är Vicky.
-Vicky? Ditt ex Vicky? -"I stan och behöver prata med dig."
"Möt mig på La Maison du Pain i övermorgon kl. 20.00."
Du kan gå. Det är lugnt. Jag litar på dig.
-Följ med. -Nej. Jag behöver inte…
Det vore snällt.
Gärna.
Min flickvän och jag kommer.
Flickvän?
Inte vildsint rödhårig älskarinna?
Jag kan inte skriva så fort, men jag ska ha det i åtanke.
"Underbart."
-"Jag bokar bord för fyra." -Fyra?
Tar hon med sin partner också?
Partner,
pojkvän, livvakt, BFF, nåt sånt.
Vicky gillar inte att vara ensam.
Spelar ingen roll vem det är. Det är lugnt.
Ja, säkert.
Godnatt.
Wally ringde och sa att han har fått in nya fina klänningar.
-Ska vi inte åka till Charleston? -Vi behöver inte åka nånstans.
Ronnie och jag ställer in festen.
-Varför? -Är du säker?
Vi är tvungna.
Vi gör nåt enkelt med pastor June, oss, Annie, ni två.
Dana Sue, varför? Bara två veckor kvar.
Inbjudningarna är ju underskrivna och allt.
Pengarna som skulle vara till festen,
dem gav Ronnie till Kathy för att köpa oss fria.
Nej, han frågade inte mig. Ja, vi ska prata om det.
Jag ställde inte in festen för att hämnas.
Det känns inte rätt längre.
Vi är inte panka, men det verkar för påkostat nu.
-Men vad trist. -Vad synd.
Kan vi inte bara ha en mindre tillställning?
Stilfullt, intimt, glädjefyllt.
Börja om från början om två veckor? Det kan jag inte.
-Vi kan. -Du behöver inte lyfta ett finger.
Säg bara vilka som ska bjudas.
Att fira kärleken är alltid seriöst.
Bara en liten tillställning.
Gör er inte för mycket besvär.
Vi lovar.
Okej.
Vi fem, Cal, ungarna.
Paula, Isaac, kökspersonalen. Det är allt.
Okej. Den innersta kretsen, blommor, förtäring och tårta.
-Du vill väl ha tårta? -Självklart.
Vi hittar Serenitys bästa tårta.
Vad är problemet?
Jaha, det handlar om tårtbagaren.
Var står ni två med Erik?
Bjud honom om du måste. Det är absolut inget problem.
-Jo, det är det. -Inte p.g.a. mig!
På grund av mig.
Jag gav honom ledigt tills vidare, och han har inte hört av sig.
Så jag undrar om han inte vill vara med mig heller.
Jag menar inte att han inte vill vara med dig.
Jag mötte honom. Han vill inte det.
Vad hände?
Offentlig pinsamhet, min specialitet.
Okej, jag försöker inte fixa nåt,
men ger vi honom möjlighet att närvara?
-Det kan underlätta… -Nej!
Nej.
Då så. Ni ger mig inget val.
Om jag så ska besöka varje konditori inom tio mils avstånd
så ska jag få tag på en fin tårta åt dig.
Och dig, Helen.
Visst har vi det bra?
Nu behöver jag bara lite påfyllning här.
-Så. -Okej.
Då kan vi övergå till vår presentation inför det interreligiösa rådet.
Jag vet inte om det behövs men vi kan väl repetera en gång till.
Jag kan komma ifrån i övermorgon på kvällen.
Inte jag. Jag ska äta middag.
Med June?
Med Cals ex.
-Jaså. -Ja.
Behöver du en consigliere?
Jag ska gå med Cal,
och Vicky med nån okänd förmåga. Det kommer bli superkul.
Fortsätt intala dig det.
-Jag intalar Cal det. -Är han nervös?
Nåt är det. Jag vet inte riktigt vad.
Var bara lugn och fokusera på hur mycket ni älskar varandra.
Och kom ihåg allt som sägs för vi vill ha detaljer.
-Jag upphör icke att tacka Gud för eder. -Bäst för dig.
Det är mycket att göra på Ash Grove. Utrustningen. Problem med dränering.
Vi behöver en vuxen rådgivare.
Kanske mr Ramsey. Och han bör få betalt.
Det här blir dyrt.
Med en kreativ video kan vi peppa folk och ragga bidragsgivare.
Det kan bli ett fint fantasiland.
Sophie och Willow kan tänka ut nån bra storytelling.
Nåt fantasieggande.
Det fixar Dream Weavers.
Jag är absolut med på noterna men jag tror inte
att vi får göra särskilt mycket utan tillstånd.
-Jag kan gå till borgmästaren. -Jag följer med.
Den nya borgmästaren är mer tillgänglig,
men byråkratin kan sätta käppar i hjulen. Så var det för mamma.
-Okej. Nu sätter vi igång! -Ja!
Jag behöver några såna.
Typiskt Ty.
Han tror inte att jag är tillräckligt välkänd.
Han är bara hjälpsam. Han ställer alltid upp.
Deras mamma gör också så mycket nytta.
Ty går i hennes fotspår och Kyle är en ledare.
Kyle jobbade hårdare än nån annan på bibelskolan.
Hej då.
Ni ville ha ett rimligt pris på smörgåsar och det här är rimligt.
Jättefint att du vill ge oss maten gratis, men vi vill betala.
Nix. Inte för Dana Sue och Ronnie.
Tjata inte. Vi har bestämt oss.
Vi har en budget.
Notan är redan betald. Den har betalats i åratal.
På grund av hjorten.
Vad är det? Femton år sen?
En stor hjort bröt sig in i vårt kök och krossade alla olivburkar.
Vi hade ett stort kalas den dan,
och vad ville födelsedagsbarnet ha på pizzan?
-Extra oliver. -Åh!
Dana Sue marscherade hit med 12 burkar oliver av alla sorter
och vi fick inte betala.
För mig ser räntan på det lånet ut som en massa smörgåsar.
Varför har vi inte hört det?
Vi är tacksamma. Och de också säkert.
Men jag har en begäran. Kan vi möjligen få närvara?
Vi älskar Ronnie och Dana Sue. Det är som att våra barn gifter sig.
Jag tror inte att vi kan lägga till fler. Det är en väldigt liten tillställning.
Vi förstår.
Absolut. Vi tar inte illa upp.
Vi ville bara fråga.
Skicka våra hälsningar med smörgåsarna.
Vi kan fråga June om församlingen kan låna ut stolar.
Det är en väldigt liten utökning.
Dana Sue och Ronnie blir säkert bara glada!
Härligt. Förresten, om det finns plats för Collins
får ni säkert virket till pergolan gratis. Jag ringer!
Det är bara två.
Tre.
Vad behöver ni mer?
Många vill säkert gärna hjälpa till och delta.
Jeremy.
Levererar du mjölk också? Kan jag beställa?
Har du inte gjort det? Det här är till dig. Färsk getmjölk.
-Körde du hela vägen för att ge mig dem? -Delvis.
Jag ska ge Magnoliorna råd om deras mathjälpsprogram.
Isaac sa att du jobbar här så jag tog med en present.
Jag måste prata med Isaac.
-Jag behöver inte så mycket omsorger. -Jag delar bara med mig lite.
Och jag har fått tips om smarrig getyoghurt.
Jag bör få in lite nästa vecka.
-Kom förbi. -Kanske.
Jag är så ledsen, men tjejerna är sena.
De dröjer lite.
Jag väntar gärna, om jag inte stör dig.
Jag tror inte att du skulle vara till besvär.
Vet du vad jag gillar med Dana Sue, Helen och Maddie?
De såg nåt hos mig som ingen annan såg.
Att anlitas av dem kändes som att flyttas upp ett pinnhål.
De vet hur man får blommor att blomstra. Det är därför jag är här också.
Sortera talen i stigande ordning
så kan du räkna ut hur antalet fiskar varje delfin äter
förhåller sig till medelvärdet. Fattar du?
Det verkar onödigt att bjuda på kaffe och sen inte ens lyssna.
-Jag försöker. Men matte är inget för mig. -Äsch, snicksnack.
Baseboll är lika mycket matte som en sport.
Ditt problem är nåt annat.
Miss Witt.
Vem är miss Witt?
En hemsk lärare som fick mig att hata matte.
Hon ansåg att jag kom fram till rätt svar på fel sätt.
Jag har också haft jobbiga lärare,
men en enstaka dålig erfarenhet borde inte få en att ge upp.
Isåfall hade jag gett upp om dig direkt när du försökte flirta med mig.
Påminn mig inte.
Tänk så här då. Musik är också matte.
Poängen med statistik är att extrapolera din egen melodi från noterna.
Om du inte gillar noterna
kan du förstå materialet bättre
genom att göra egna låtar med informationen.
Häftigt.
Det är absolut intressant
om vi kan prata om riktig musik också.
Det låter bra. Du är villig att försöka. Då så.
Det är bara vi tjejer ikväll. Har du tid för en historia?
Alltid. Har du en bok du vill läsa?
-Nej, du ska hitta på. -Jaså!
Okej.
Det var en gång en vacker prinsessa som hette…
-Katie! -Hur visste du det?
Okej. Prinsessan Katie var stark,
smart och vacker med en glittrig rustning.
Katie gjorde många viktiga saker för sitt land, men det viktigaste var
hennes förmåga att skriva magiska brev.
Breven kunde få folk att känna sig glada, stolta eller utvalda.
Men hennes magi var att hon sa rätt saker för att läka människors hjärtan.
När man läker människors hjärtan
kan de dräpa drakar eller bygga slott eller baka kladdkaka.
De kunde göra sitt kungarike till en bättre plats.
Vad…
Jag måste skriva fler brev.
Det är läggdags. Du kan skriva brev imorgon.
-Kan du skriva dem med mig? -Det kan bli kul.
-Jag älskar dig! -Jag älskar dig! Godnatt!
VARNING RUTSCHKANAN KAN VARA VARM
Bra plats för ett lajv. Vi kan göra en alvskog.
Eller en älvby.
Vi kan fixa svampar och ljusslingor.
Jag kan ha fjärilsvingar.
Jaha…
borgmästaren har gett sitt godkännande.
-Toppen! Tack för hjälpen båda två. -Det kommer bli bra.
Kul också.
Kyle, kom. Vi vill göra om rutschkanan till ett vattenfall.
Strax tillbaka.
-Du var supersmidig idag. -Tack. Du också.
Enda skälet till att jag inte var nervös var att du var så lugn.
-Vad är hemligheten? -Min mamma.
Hon är inne på tydlig och ärlig kommunikation.
Hon säger att när man inte har nåt att dölja, har man inget att frukta.
Jag ska anteckna det.
Jag har mycket att lära om uppriktighet.
Skämtar du? Jag vet ingen som kommunicerar så tydligt som du.
Inte alltid.
Inte när det handlade om oss.
Jag gjorde fel.
När vi gjorde slut, fattade jag inte att du ville prata ut om saker,
och jag stötte bort dig.
Jag fattar det nu.
Så förlåt i efterhand.
Det kanske betyder mer för mig nu än då.
Schysst.
Där är Vicky.
Calvin.
-Calvin? -Snälla.
-Det här är Maddie. -Jaså.
Hej.
Vilken vacker ring.
-Den är ny. -Jag byter upp mig.
Var det därför du ville träffas?
Det kändes inte rätt att ta steget utan Calvins välsignelse.
-Varför behöver du min välsignelse? -Vi är i Cal-zonen!
Drew? Oj. Jag kände nästan inte igen dig.
Vicky gillade inte skägget. Hej, kompis.
Vi har massor att prata om. Till bords.
Kom nu.
-Drew. Som… -Killen i det ökända slagsmålet.
Men han har inga ärr som du ser.
-Har ni alltid varit lika? -Det har jag inte tänkt på.
Kom så får vi det överstökat.
HÄR ÄR NÅT TYDLIGARE ÄN EN NEJLIKA
Lily?
Var nejlikorna från dig?
Jag ville att du skulle veta att nån gillar dig. Men jag ställde till det.
Men du körde ju mig till Nellie?
Jag visste inte att ni hade nåt ihop.
Jag ställde bara upp på att köra dig.
Sen var jag för generad för att säga nåt.
Wow.
-Är du arg på mig? -Nej. Jag tycker att det är snällt.
Väldigt snällt. Jag försöker bara förstå.
Kan vi…
Så du ville bara att jag skulle veta
att nån tycker bra om mig?
När vi flyttade hit
sa min syster att jag måste bete mig på ett visst sätt,
och klä mig på ett visst sätt för att göra rätt intryck,
men jag har kollat in dig sen bibelskolan, och du är bara dig själv.
Ärlig. Äkta.
Unik.
Du får mig att vilja vara det också.
Du får mig även att vilja bjuda dig på pizza,
bara vi två, om du är intresserad?
Jag är barnvakt.
Visst. Inte ikväll, men snart?
Det vore jättekul.
Schysst.
Calvin, jag har läst på om ditt nya liv.
-Men det behövdes inte. -Men det var kul.
Du är tränare på high school och ni förlorade delstatsmästerskapet.
Det där är gammalt.
Jag är snickare nu och trivs jättebra.
Han bygger om en väns hus. Det blir jättefint.
-Han är delägare i en restaurang också. -Låter toppen.
Vi planerar för Drews pension,
fast det är åratal till dess. Visst, Drew?
Vicky sköter ekonomin. När jag slutar spela…
När han själv vill.
Hoppas det, men Vicky ska se till att vi kan resa tillsammans
och ha kul och så.
-Du har tur. -Att gå i pension är en stor förändring.
-Vad har du för drivkraft efter det? -Jag förstår inte.
Spelet fortsätter utan oss,
men vissa klarar inte att överges av sin första kärlek.
Vad ska du göra när uppmärksamheten du fick övergår till nån annan?
Kompis, det försöker jag att inte tänka på. Men du har rätt.
Det finns i bakhuvudet.
Livet utanför planen är en okänd storhet.
Jag måste fräscha upp mig.
De måste inte vara perfekta. Ingen tittar så där noga.
Och det är inte bråttom. Du har bara telefonabstinens.
Jag är så stolt över dig.
Du är en otrolig dotter och en fantastisk ung kvinna.
Men jag måste balansera min tro på dig med allt du behöver lära dig.
-Fångvaktare är en hemsk roll. -Men jag är tacksam.
Jag har haft gott om tid att tänka på konsekvenser,
vad jag vill ha i ett förhållande och vad jag vill ha för livspartner.
Och på dig och pappa.
Jag ser inte sambandet.
Ni två hade problem, men återförenades istället för att fly.
Bra att du är stolt över mig. Jag är stolt över dig också.
Tack för att du lyssnar och tar till dig saker.
Jag vill ha en kärlek som er en dag.
Väntar du på mig?
Jag ville prata enskilt med dig och be om ursäkt.
Ville du?
Tjejer emellan.
Det var inte meningen att göra er ledsna och påminna Calvin
om att han är avdankad medan det går så bra för Drew.
Oj, jag menade inte att låta så ömkande.
Du behöver inte be om ursäkt…för det.
-Vad antyder du? -Jag antyder inget.
Jag säger rent ut att den här middagen kunde ha varit ett mejl.
Fast utan den skulle Cal och jag förstås ha gått miste om spektaklet
-att få se Drew som en Cal-kopia. -Vad löjligt.
Jag visste att Calvin var osäker. En osäker tjej passar väl honom.
Raring…
Om det finns nåt jag är helt säker på är det Cals och min kärlek.
Du måste inse en sak.
De få gånger ditt namn har nämnts
har Cal varit finkänslig och respektfull.
Om du ville veta hur mycket makt du ännu har över honom
var bilresan och den dyra måltiden onödiga.
Är det dramatik du är ute efter, kan jag visa vägen till bion.
Cal har gått vidare. Du måste också gå vidare, och skärpa dig.
Kul att du mår bra. Jag kanske kan ringa dig
och få några tips när vattnet kokar över.
-Nej, men jag önskar dig lycka till. -Det gör vi båda.
Grattis, Vicky, jag hoppas att du och Drew blir lyckliga.
Kanske lika lyckliga som vi.
Jag är trött, Drew. Kör du mig till vår svit?
Visst. God natt.
Det gick bra.
Jag var lite orolig när du och Vicky försvann samtidigt.
Men du fick ordning på henne.
Hon såg ut som om hon hade sett ett spöke.
Det är Vickys val att vara hemsökt.
Välsignade är de som släpper sitt förflutna
och omfamnar framtidens glädjeämnen.
Jag har inte ord för hur mycket jag älskar dig.
SERENITY SERVERAR
Serenity serverar-initiativet ska stötta
de olika församlingarnas matserviceprogram.
Genom detta initiativ vill Magnolia-stiftelsen
erbjuda näringsrika, billiga och goda måltider
som enkelt kan distribueras, frysas och värmas upp.
Vi har två huvudmål.
För det första, att nå ut till dem som inte tillhör våra församlingar.
För det andra, att ge service
i tron att matkvaliteten ökar livskvaliteten.
Så er plan skulle täcka luckorna i befintliga matprogram i Serenity.
Absolut, rabbi Berton.
Vi vill inte ersätta utan komplettera.
Alla i samhället ska ha nånstans att vända sig
oavsett vad de har för religiös övertygelse.
Vi har ett förråd i First Baptist.
Moskén levererar varor till de äldre och St. Cecilia kör ut under säsong.
Kan ert initiativ utnyttja dessa program?
Pastor Mosby, vi ser fram emot att diskutera detaljerna.
Denna information räcker nog för att rösta om saken.
Instämmer.
Alla för?
Mötet är avslutat.
Det här uppskattar vi verkligen. Jag hoppas att vi får se fler projekt.
Tack, pastorn.
-Ingen orsak. Bra jobbat. Ha en bra dag. -Tack.
Grattis.
-Tack för hjälpen. -Och coachningen i förväg.
Ni är inte lika skrämmande som jag trodde.
Men klarar ni arbetsbelastningen?
-Det blir inte arbete, bara glädje. -Amen.
Amen.
Miss Emily kollade alla skrivbord och ryggsäckar.
Ingen hade Aidens lunchlåda,
och Aiden grät för han ville ha en Star Crunch.
-Och jag erbjöd honom min. -Stanna i din stol, Katydid.
Men sen hittade de hans lunchlåda och han hade redan ätit sin Star Crunch.
Lugna dig och ät din mat nu.
-Och Kyle, vad har du på gång? -Jag dejtar en äldre kvinna.
Jamen, det var väl…
-Vem då? -Lily.
Wow! Sen när då?
Vi planerar vår första dejt.
-Kyle, vem är Lily? -En tjej i skolan.
-Och vem har du spanat in? -Ingen.
Jag pluggar, snickrar,
och hjälper Kyle att renovera Ash Groves lekplats.
Renovera? Men så gammal är den inte.
Jag har varit där med Katie.
Vi hade jättekul tills hon snurrade gungan så många gånger
att hon blev yr och nästan spydde.
Så säger man inte vid matbordet.
Det var jag, pappa. På gungan i femte klass.
Nej, det kan inte vara möjligt.
Vi borde tala med mr Ramsey snarast om hur vi ska gå tillväga.
Först insamling.
Vi måste ha en tydlig budget.
Jag är stolt över er.
Jag ska vara tyst ett tag.
Bara förundras över hur stora ni har blivit.
Istället för granulat, kan vi få det strimlade gummit
som är miljövänligt och studsigt?
Prisläget är lite tufft.
Du kan bara säga nej.
-Jaså! -Okej.
Kanske nån firma kan donera.
Mina systrar. En drink. Efterrätter. Allt är bra i världen.
Ja, trevligt att allt är som vanligt igen.
"Serenity serverar" verkar lovande
och ceremonin för förnyelse av äktenskapslöftena också.
Det saknas bara en anständig tårta.
-Jag vet vad du tänker säga. -Nej.
Ni vill inte prata om Erik. Jag respekterar det.
Både jag och Dana Sue är tacksamma för det.
Okej? Förutom tårtan, hur går det med min mini-förnyelse?
Bra.
-Riktigt bra. -Gud i himlen. Vad är det för fel?
Det bekymrar mig att du tror att nåt är fel.
Jag har rätt också.
Varför tittar Maddie på bardisken?
Och du använder din övertygande advokatröst.
-Jag var subtil. -Det är avslöjande.
-Nej, det är det inte. -Snälla ni.
-Det är inte så många. -Va?
Ja. Alltså, gästlistan har blivit en liten aning utökad.
-Ja. En smula. -Ja.
Definiera.
-Cirka 50 eller 60 hittills. -Vad?
Lugna dig.
Nej!
Vi måste hålla oss inom budgeten.
Ska alla få en halv öl och tre jordnötter var?
Allt ryms inom budgeten. Alla som kommer insisterar på att ta med nåt.
Rättare sagt, alla som tar med nåt insisterar på att komma, men…
Vi har även en ny budgetvänlig plats.
Jaså! Men spaets gräsmatta var ju helt gratis?
Det är Axel och Rhiannons lada också.
En gåva till dig och Ronnie från Jeremy.
Ja.
Mina damer, tack snälla ni för inbjudan.
Ingen orsak. Helen Decatur.
Carl Perkins. Peggy och jag var studiekamrater.
Alltid trevligt att träffa en av Peggys gamla vänner.
Jag föredrar "nära vän".
Maddie Townsend.
Charles är en framgångsrik utredande journalist.
-Du borde ha tagit med din bok. -Vilken av dem?
Jag bad Charles att hjälpa mig undersöka.
Jag är så trött på att folk smiter från sitt ansvar p.g.a. lathet.
Peggy är en mönstermedborgare. Det är den finaste komplimang jag kan ge.
Tack, Charles, men det här handlar inte om mig.
Damerna är de ledarfigurer som startade motståndet mot det dåliga styret.
Jag brukar inte kallas ledarfigur.
Jag ansåg bara att Trent var en småsint idiot.
Dig vill jag intervjua. Ta mitt kort.
Vi ska inte ta upp mer av er tid.
Tack igen. Förlåt att jag stör er dessertbar.
-Vi planerar min löftesförnyelse. -Grattis.
Ni borde komma. Lördag. Vi skickar en inbjudan.
Lördag går bra.
-Då så, tjejer. -Hej då, Charles.
Har du ändrat dig nu?
Ni har rätt, några fler vänner kan inte skada.
Det är ju en stor lada.
-Några fler vi borde bjuda? -Nej!
Allt kommer bli som det var tänkt.
Sitt på sängen. Jag brukar plugga på golvet.
Med det fina skrivbordet?
Är det vad jag tror?
En telefon? Ja, Ty gjorde den åt mig när jag fick utegångsförbud.
Du hade rätt. Han är schysst.
De schyssta lär sig och förändras.
CeCe kan messa när hon är klar med blanketterna. Så hämtar jag dem.
Jag är så glad att du och CeCe samarbetar.
Visst är det häftigt? Jag ser henne i ett helt annat ljus.
Kanske för att jag ser mig själv i ett annat ljus.
-Vi ses. -Hör du!
Du kan inte göra ett tillkännagivande och sen gå din väg. Kom in!
När jag insåg att baseboll inte var meningen med livet
började alla andra prioriteringar och känslor förändras.
-Är det spännande eller skrämmande? -Både och.
Jag älskar ett ärligt svar.
Jag upptäcker andra saker som jag är bra på.
Saker som gör mig lyckligare. Och kanske modigare.
-Var du rädd förut? -Ja, för att göra folk besvikna.
Enligt min erfarenhet kan folk som älskar oss
verka besvikna i stunden.
Men det vi uppfattar som besvikelse är rädsla.
Rädsla för att vi ska råka ut för nåt som de inte kan skydda oss från.
Men de som verkligen älskar oss
är också de första att hjälpa oss upp när vi faller.
-Måste jag inte kunna klara mig själv? -Det hoppas jag verkligen inte.
Jag har kommit en bit längre på vägen än du, unge man
och jag håller fortfarande hårt när en hand sträcks ut.
Så det är okej att jag inte har en plan för mitt liv?
Självklart.
Vissa vet från början vad de vill, men de flesta listar ut det bitvis.
-Jag listar fortfarande ut det. -Du?
Har du inte velat bli advokat sen du var liten?
Visst,
men yrke är bara ett av de val som definierar vad vi vill.
Vissa andra val har inte burit frukt.
Ryan.
Jag trodde väldigt länge
att jag visste vem jag skulle leva med.
Nu gör jag inte det.
-Ångrar du den förlorade tiden? -Nej. Den var inte förlorad.
Den var lärorik. Jag lär mig fortfarande.
Om jag beklagar nåt, är det att jag stannade kvar…
av fel orsaker.
Jag vill vara mer öppen för förändring.
-Förändring är skrämmande. -Ja.
Men vad vore mer skrämmande?
Att vara samma person om 20 år som idag.
Jag vill inte gå på college.
-Vilket avslöjande! -Men är det ett misstag?
Det samtalet får du ha med din mamma. Men ha det!
Var öppenhjärtig och rättfram. Så är hon nog mottaglig.
Det finns andra saker jag vill göra nu.
-Jag vill utforska andra val som ger mig… -Glädje.
Ja.
Bra.
Du har tur som har så många alternativ.
Ty, det enda permanenta valet du behöver göra…
är att vara en bra människa.
Titeln ska vara Kära hälsningar från prinsessan Katie,
som hon skriver under sina brev, och sprider sin magi.
Med kärlek.
Jag vill skriva den här boken.
Som ett tack till Katie för att hon inspirerade Magnoliornas försoningsbrev.
Ni kan båda tacka mig
för alla fantastiska gåvor ni har ärvt från er matriark.
-Och det är därför du ska illustrera den. -Jag?
Tänk så kul med tre generationer som hjälps åt med nåt.
Se det Vreelandska arvet i rörelse.
Vad tror du, drottningmoder?
Det är en ära att ansluta mig till mina prinsessor.
Vad är det?
Jag är en bra lyssnare.
Jag hittar inte rätt tårta.
Mamma, ring Erik.
Vad ska jag säga?
Be om ursäkt.
Ni gjorde båda val som verkade riktiga då
men inte gör det längre.
-Men om han inte ser det så? -Det gör han nog.
Annars förklarar han hur han känner
eftersom han respekterar och tycker om dig.
-Om det ändå var så enkelt. -Är det inte det?
Det kanske blir regn. Ta din jacka.
Eftersom jag vann måste jag fråga. Vad tänker du på?
-Inget. -Nähä. Erik tänker på dig också.
Du borde ringa honom.
Han har lidit nog.
Du är läkare.
Du vet att sår ska lämnas ifred.
Respekterar du hans känslor, eller förnekar du dina?
Är det inte bättre att veta
än att ha ångest över vad som kunde ha hänt?
Undertexter: Anna Norman