Gav du ansiktsbehandlingar på NASCAR-området?
Ja, så jag vet hur en man vill ha det.
Våra besökare är tjejer.
De vill se lite extra fräscha ut när de går härifrån.
Om jag kan få bort sot, svett och motorolja
från racerförarnas porer,
klarar jag en mamma som tar sig lite ledigt för egenvård.
Men hur kom du från NASCAR till vårt fridfulla spa?
Min man ledde ett depåteam.
Mina barn växte upp på racerbanor i hela landet.
Jag tog hand om förare, fruar och en och annan depåödla.
Depå… vadå?
Mekanikernas groupies.
-Du har varit på ett race eller två. -På läktaren, inte i depån.
Det är aldrig för sent.
Jag skilde mig och satsade på jobbet.
Jag har en salong i mitt hus i Egret Falls. Och ungarna är utflugna.
Mitt ex kommer bara över om topplocket ryker eller så.
I bilen alltså.
Grattis till att du är god vän med ditt ex.
Haken? Huset är för tyst.
Klienterna kommer en i taget, och jag saknar liv och rörelse.
Att jobba i ett team.
Jag har hört fantastiska saker om er, och jag är fantastisk,
så ni är kanske mitt nya team.
Måste du ta hänsyn till dina klienter?
Nej. De måste bli medlemmar här isåfall.
Det här är vad jag förväntar mig. Respekt, arbetsmoral, humor.
Av mig själv också.
Ni tre har finfin hy vilket blir bra reklam för min verksamhet.
Om ni bjuder in mig.
Jag representerar Helen.
-Välkommen, Genevieve. -Tack.
Deras frånvarande partner instämmer.
Jag viftar med målflaggan!
När kan du börja?
-Låter "I morgon" för angeläget? -Det låter toppen.
-Okej, då ses vi då. -Tack.
Ursäkta, men vad har hänt egentligen?
-Mår Helen bra? -Det var bara ett litet missförstånd.
Helen kommer att älska Genevieve.
Smickrande hur ni försöker övertyga mig om att allt är bra.
Men det visar tydligt att allt inte alls är bra.
Jag ska meddela Helen beslutet,
och jobba med Genevieves utrymme medan ni tänker ut vad ni ska säga.
Vi måste prata med Helen.
Trotter kanske kan det, men hon svarar inte på mina mess.
Det är lite svårt att diskutera då.
Japp.
AKUTMOTTAGNING
Vi oroade oss för mamma. Det var därför vi flyttade dit.
Att komma in i köket
och hitta pappa på golvet, det var…
Obeskrivligt.
Är Carla hemma hos din mamma och Margaret?
Hon ringer alla och försöker lugna dem.
Vill du att nån av oss åker dit?
Vi vet inget än, så det är ingen mening.
Då väntar vi. Du bestämmer.
Harlan, jag är så ledsen, min vän.
-Vi ber för din familj. Vad kan vi göra? -Att ni är här betyder jättemycket.
Sms:et gick till hela basketgruppen.
Billigare än Batman-signalen.
Tack för messet.
Harlan, tala om vad du och din familj behöver.
Tack, Dana Sue, men står inte Serenity stilla utan er?
Isaac och jag ska strax bryta arm om vem som ska öppna Sullivan's.
Jag går frivilligt. Jag vill inte skada dig.
Hej, allihop.
Harlan.
-Vi borde skicka mat hem till dem. -Absolut.
Helen. Hej. Harlan är där inne med Howie.
-Messade du Helen? -Ja.
Helen.
-Pappa har fått en stroke. -Åh, vad tråkigt, Harlan.
Mr Bixby har förlamning på höger sida.
Vi ska ta fler prover. Om några dar vet vi mer.
Han kanske kommer hem i en rullstol, men han kommer hem.
Det är allt jag ber om just nu.
Alla här är redo att hjälpa din familj, Harlan.
Luta dig mot oss.
Ja, efter att jag träffat pappa. Inte illa ment.
Gå nu. Vi väntar.
Ta tid på dig.
Hej.
-Hej. -Är du okej?
Tja… pappor och sjukhus. Det är en svår kombination för mig.
-God morgon, Helen. -Maddie. Dana Sue.
Mina herrar.
Hur kan vi alla hjälpa Bixbys?
Jag borde ringa Skeeter. Mr Bixby behöver en ramp.
Det behövs nog mer än så. Känner nån till huset?
Det är gammalt. Två våningar.
Sovrummen är där uppe, tror jag.
Det kommer bli dyrt.
Nån borde höra med skolföreningen.
Jag kan prata med pastorn i Bixbys kyrka.
Stiftelsen kanske kan hjälpa till.
-Lysande idé. Eller hur, Dana Sue? -Ja.
Det är perfekt. Stiftelsen ska ju stötta våra grannar i prövningar och glädje.
Tack. Det är säkert en stor tröst för Harlan och hans familj.
Tack.
Skeeter och jag ska prata med Harlan om vad som behöver göras.
Jag hoppas att ni vet att jag ställer upp i mån av tid,
men kan ni ta hand om detaljerna? Jag jobbar idag.
-Självklart. Vi följer dig ut. -Tack.
-Tack för att du kom. -Tack för messet.
Vi saknade dig i morse.
Du kommer att älska Genevieve.
Ni vet bäst.
Helen, snälla. Kan vi prata om det här?
Om du inte vill prata om igår kväll, kan vi prata om Bixbys?
Det kan väl ni ta hand om?
Du berättar för dem vad de behöver,
så talar Dana Sue om för dem hur de känner.
Ha en jättebra dag.
Vet nån vad det är frågan om?
Jag vet inte, men jag är orolig.
SÖK DANA SUE SULLIVAN
SPAET PÅ HÖRNET INVIGNING
SULLIVAN'S NYA STJÄRNPARTNER
Vad sägs om att gå ut och äta ikväll?
Bill. Det vore jättetrevligt.
Men jag är stressad på grund av Z's. Men jag borde inte prata med dig om det.
Prata om vad du vill,
men jag respekterar att du inte vill prata om det förflutna.
Det förflutna är som ett ormskinn.
Ormen kastar bara av sig det och fortsätter.
Varför haka upp sig på sånt som inte går att ändra?
Gå bara vidare.
Du har helt rätt.
Nå, vilket är din partners kärleksspråk?
-Ompyssling. -Kvalitetstid.
-Bra gjort! -Vad är poängen nu?
Det handlar inte om poäng, har jag ju sagt.
Jag har redan vunnit för att jag har dig.
Eller så räknar vi inte poäng
för det handlar om att lära sig och växa tillsammans.
-Och det ska vi göra. -Bra.
Sista frågan.
Vad är din partners hemliga dröm?
Besöka varje basebollstadion i landet.
Det vet ju alla. Det blir en halv poäng.
Ja.
Och Dana Sue?
Dana Sues dröm är att köpa grannhuset
så att Annie kan bo där när hon har en familj.
-Du får säga att han har fel. -Det var så förut.
Men nu vill jag att hon ska utforska världen
i den takt hon själv vill. Förlåt.
Tänk inte att du misslyckades.
Om alla svar stämde perfekt, skulle jag misstänka att ni hittade på.
Detta är ett bra exempel på att stötta varandra
genom livets olika förändringar.
-Det slår Yankee Stadium. -Men slår det Fenway?
Jag är imponerad av er.
Får vi gifta oss igen, alltså?
Ursäkta?
Vi vill förnya våra löften
och vill ha dig som officiant.
Det låter som min kopp te.
-Vilken hetta, glassen kommer smälta. -En värdig förlust.
-Rym med mig. -Till affären för att köpa mer glass?
Jag vill ta dig från Serenity.
Från dina bekymmer,
ditt arbete, ditt ansvar.
En dag som bara är ett äventyr.
Bara du och jag.
Men CeCe.
Jag ser till att du är hemma i tid. Jag lovar.
Låt mig ge dig en dag av lycka…
glädje…
och romantik.
Okej, berätta mer.
Charleston. Först Crab Shack på Folly Beach.
Jag har råd att bjuda på mer än en krabbsmörgås nu.
-Minns du den som fiskmåsen snodde? -Jag försöker glömma.
Och sen…
en ridtur på sanden.
Sen till ett B&B för att göra
vad som faller oss in.
Efter att vi seglat runt Drum Island.
Ja, och middag på uteserveringen på Fleet Landing.
Sen hem i god tid.
-Underbart. Okej. När då? -I morgon.
Varför så snart?
För att vi är unga, kära och impulsiva.
Det är CeCes första skoldag. Jag kan inte ge mig av före henne.
Men när hon har åkt… eftersom den här unga…
impulsiva
förälskade tjejen inte måste vara i domstolen idag,
ta med mig tillbaka.
Harlan övernattar på sjukhuset.
Isaac tog med mat till Bixbys.
Han planerar nog att låta Margaret och Bex leka.
Du ser ut som om nån har satt dig i skamvrån.
Jag satte mig själv där.
Helen och Dana Sue är arga på mig, och jag vet inte vad jag ska göra.
Tänk dig.
Experten får inte lösa nån annans problem och kan inte lösa sina egna.
Jag blev lite fundersam på sjukhuset.
Jag försökte hjälpa Helen men gick tydligen över en gräns.
-Hjälpa Helen? -Med Ryan.
Vi gör sånt för varandra.
Gjorde…
Jag kanske lyckades splittra oss.
Du har rätt. Jag borde inte ha lagt mig i.
Det sa jag väl ändå inte?
Allt jag vill göra är att skydda mina närmaste.
Och du gör ett otroligt jobb med det.
Men kan det vara så att du är så angelägen att hjälpa andra
för att slippa ta itu med dina egna problem?
Du gör mig så lycklig.
Ja, jag ser det.
För att jag är lycklig. Jag tänker tillbaka på…
när jag var olycklig
och sårad och arg, och jag tänker för mig själv:
"Så mycket bortkastad tid."
Så mycket smärta.
Och jag vill bara hjälpa folk att hoppa över den kvicksanden.
Jag vill fixa saker så…
Så att folk känner sig trygga och inte tappar spåret.
Min respekt för allt du gör är lika stor som min kärlek till dig
men du kan omöjligt rädda alla från allt varje dag.
Inte ens Superman kan det.
-Vad vill du ha? -Två glas champagne, tack.
-Hej, trevliga skrattet. -Hej, Genevieve.
Var det en väldigt bra eller väldigt dålig dag?
Väldigt bra, och det här är till dig.
-Vad firar vi? -Jag har ett nytt jobb.
-Grattis. Må det skänka dig stor glädje. -Jag tror det.
Vad jobbar du med?
En ny meny, på konsultbasis.
Jag jobbar på platsen för att få inspiration.
Då har vi båda nåt att fira. Jag vet ett bra thaiställe.
Precis vid mitt hus. Gör du mig sällskap?
Det…
låter inspirerande.
-Ska du resa bort med Ryan? -Ja. Bara en dagsutflykt.
-Som lyckliga människor gör. -Jag har inte ifrågasatt din lycka.
-Du försvarade den inte heller. -Maddie vill bara ditt bästa.
Jaha. Och vad vill du, Dana Sue?
-Snälla, ställ inte mig i mitten. -Var det jag som gjorde det?
Jag vill att du ska vara lycklig. Det vill vi båda.
Vi ville inte alls göra dig upprörd. Vi är hemskt ledsna.
Du milde. Det här är som första året på college igen.
Men då var vi unga och dumma.
Och vad lärde vi oss?
Att sitta ner, ta en margarita och prata ut.
Låt aldrig solen gå ner över din vrede eller en full tequilaflaska.
Detta är mer än vrede. Jag är sårad.
Helen.
Jag äter hellre lunch med Mary Vaughn varje dag
resten av mitt liv än jag sårar dig.
Vi försökte bara hjälpa dig, och vi klantade oss.
Låt oss fixa det.
Fixa det?
Förlåt oss. Kom till margaritakvällen.
-Vi pratar ut och löser det. -Och ni förklarar varför jag har fel.
Nej! Vi kommunicerade kärleksfullt.
Det kändes som att ni dömde mig.
Jag var glad för att jag fick övernatta, men det går inte att sova på ett sjukhus.
Jag väntar, och kör dig till skolan om du vill.
Ja, det är ju skolstart.
Efter skolan åker jag tillbaka till sjukhuset
-och kollar hur läget är med pappa. -Okej.
Oj, vad mycket ni har gjort. Ni anar inte hur tacksam jag är för det.
Klart jag ställer upp. Din far och jag är gamla vänner.
Ja, mr Skeeter.
Harlan, vad har jag sagt?
Jag har alltid sagt mr Skeeter, sir.
Omöjligt att sluta nu.
Din pappa behöver kanske lite fler insatser här.
Huset är utmanande även för stabila personer.
Jag tror att rampen räcker.
Vi kan ställa in en säng i vardagsrummet.
Men badrummet…
Vi ställer upp på allt som underlättar för din pappas bekvämlighet.
Tack.
Jaha.
Kom och hjälp till här.
Jag kan hjälpa dig. Baseboll har lärt mig lite om fysik.
Okej.
Kan nån förklara varför jag får sms om gårdagens förrätt med vaktel?
Jag gillar inte vaktel. Jag beställer inte vaktel.
Det var lite kris.
Var det en plötslig fågelinvasion i köket?
Tillbaka, Spartacus. Jag fixar detta.
Gus hade ingen kyckling. Vi fick vaktel istället.
Du var hos pastor June och jag ville inte störa dig.
Anpassning för överlevnad.
Jag anpassade mig, gästerna överlevde.
Det är kallt, men fortfarande okej.
Jag tog undan lite till min lunch.
-Vad är detta för häxkonster? -För mig är det glazen.
Jeremy fick komma hit med granatäpplen.
Inte undra på att jag får så många hänförda sms.
Jag lovade att ta hand om saker när du har annat att göra.
Bra, för jag har annat att göra nu.
Bra jobbat, Isaac.
Och Bailey…
ta nåt annat till lunch.
-Hej. Glad första skoldag! -Detsamma.
Konstigt att vara här. Utan Nellie och Jackson.
Mrs Lewis är en sån tyrann.
Jag har skrivit till Nellie, men hon svarar inte.
Inte direkt till mig. Har du kontakt med Jackson?
Det är komplicerat.
Man undrar hur det känns för dem när alla pratar om deras pappa.
Vi vet båda hur det är när folk pratar om ens farsa hela tiden.
Ja, så vi borde vara med dem.
-Ge dem stöd? -De kanske vill vara ifred.
-Jag måste få säga en sak till dig. -Du kan säga vad du vill till mig.
Du är den snällaste av alla jag känner, kanske alla jag kommer att känna.
Låt ingen säga nåt annat.
-Hej. -Godmorgon.
Isaac ska få lite mer frihet i köket så jag tar över de här själv.
Vill du ha nån särskild ordning i kylen?
Hoppas du inte har ett godisarmband i fickan.
Godisarmbandens tid är förbi.
Vi löser det. Vi har klarat värre saker än detta.
Som vad?
Bill. Ronnie.
Och medan de tyfonerna pågick
sa ingen "Vad var det jag sa?"
Det sa jag inte.
Men du menade det.
-Jag frågade om hon var lycklig. -För du tror inte att hon är det.
Men du får inte säga det till henne.
Inte när hon är så olycklig.
Får jag tala om för dig hur löjligt det låter?
Vi hade bara kunnat vänta ut det här.
-Låta henne vara olycklig? -Låta henne inse det själv.
Jaha. Så det här är mitt fel.
Jag klandrar ingen, okej? Jag serverar bara margaritas.
Vad?
Margaritakväll hos mig i morgon.
Då ska vi reda ut allt, det här strulet kan inte få fortsätta.
-Wow. -Och vad ska det betyda?
Det visar min djupa tacksamhet för att du har kommit på lösningen.
-Vet du vad? Jag fixar det där. -Visst.
Gör det på ditt sätt.
Hej, Dana Sue!
Hej.
-Hej. -Hejsan.
-Hur är din första skoldag? -Sådär. Hur är din?
Det beror på hur Harlans kursplan för kemi ser ut.
Din födelsedag. Castlewood.
-Tack igen, och förlåt. -Ja, jag kör inte dit dig nån mer gång.
-Jag ska inte dit igen. -Det är nog lika bra.
-Välkommen. Kom in. Sätt dig. -Hej, coach.
Till dig, miss B och era föräldrar från tidningsgruppen.
Tack, Annie. Det betyder mycket.
En varning. Ni kommer ha samma platser hela terminen.
Personen bredvid är er labbpartner. Välj klokt.
Varför så långt fram?
Först har jag ett ovanligt meddelande.
Jag har en nära anhörig på sjukhus
så det kan hända att de ringer därifrån.
Det betyder inte att ni har tillstånd att sms:a under bordet.
Då så. Vem vill tända eld på nåt?
Ja.
När man har seglat är det så häftigt
för det känns som att man ännu är på vattnet.
Det beror på håligheter i skallbenet.
Du är så romantisk.
Du din…
Vill du ha romantik?
Jag måste ner till havet igen
Till havet och himlen i väster
Allt jag ber om är ett segelfartyg
Och en stjärna att styra efter
Och du, min älskling,
är stjärnan jag styr efter.
Låt mig leda dig hem.
Varför kan inte alla dagar vara perfekta?
Gud vet att om varje dag var perfekt, skulle vi inte uppskatta de speciella.
Kanske perfekt är omöjligt.
Men vi gör så gott vi kan.
-Vi kan stanna här. -Ursäkta, matros. Jag har tider att passa.
Ryan!
Skärp dig!
Det är här vi hör hemma, Helen.
Ute i världen där vi kan växa, förändras och uppleva saker.
-Du kastar bort dig på Serenity. -Ursäkta?
-Vi kan göra stora saker, viktiga saker. -Det gör jag redan.
Och du kommer att göra det. Du hittar din plats i Serenity.
Jag förstår att det är en stor förändring för dig,
men det är det bästa för oss.
Är det så? Är du lycklig, Helen?
Vad?
Ja!
Vet du verkligen inte det?
-Är inte du det? -Jag är alltid lycklig när jag är med dig.
Men tänk om vi kan bli ännu lyckligare.
Dags att åka tillbaka.
-Vilka hade en bra skolstart? -Jag hade en bra dag.
Min fransklärare säger att mitt uttal är bättre än Tys!
Gör han? Kom hit så ska jag utöka din vokabulär.
-Översätt det. -Inte vid bordet.
-Förlåt. -Ursäkta.
Det är min tur.
Läraren sa att vi ska få mycket läxor i år.
Spännande.
Katie, vill du göra min statistikläxa?
-Inte? Mamma, det är värre än du sa. -Ge det en chans. Jag litar på dig.
-Hur är den nya historieläraren? -Jag har inte henne.
Det har jag. Ms Webster.
Hennes fru är dr Howies nya partner.
Första intrycket?
Lång läslista, uppmuntrar debatt, men inga tecken på humor.
-Vi kommer sakna dig. -Tack.
Synd att du slutade. Vill du berätta om din dag?
Ja, det vill jag faktiskt. Jag har ett nytt jobb.
-Har du? -Vad?
-Schysst. -Vad bra.
Tack.
Jag hjälpte Skeeter i familjen Bixbys hus,
och Skeeter anställde mig.
Ska du bygga hus?
Jag får mest bära omkring saker,
men jag lär mig även om återanvändning av trä,
vilket är rätt så coolt.
Har du ett verktygsbälte?
-Ja. Det är i bilen. -Får jag prova det?
Se efter om du kan lyfta det.
-Jag är starkare än jag ser ut. -Ett släktdrag.
Bord 13.
-Mr Sullivan. Nästan klart. -Tack, Bailey.
Vilken trevlig överraskning.
Jag beställde mat.
Du jobbade sent, och jag är helt slut.
-Hur går det hos Bixbys? -Det artar sig.
Cal är till stor hjälp och familjen är tacksamma.
Vilken bra start för stiftelsen
att hjälpa en familj som vi alla tycker om.
Vad ska ni göra sen?
Vi tänkte träffa det interreligiösa rådet och föreslå ett mathjälpsprogram.
"Tänkte"?
Vi tre pratar inte med varandra just nu.
Det ordnar sig säkert.
Bara att ordna en margaritakväll.
Här. Två kyckling, alla tillbehör.
Tack, Bailey!
Två portioner?
-Tack för det, Bailey. -Förlåt, mr Sullivan.
Jag är hungrig. Jag har jobbat.
Men jag beställde inte efterrätt.
Det tar vi när du kommer hem.
Cal förklarade att skolan
inte kan garantera att du kommer in där du vill.
-Ja. -Vill du ändå svara?
Ja.
Jag sa till din mamma att jag kan följa med och titta på skolan
och tala om min sida av saken.
Ja, det vore bra.
Så vi får åka dit och kolla?
Jag vill ju att du ska utforska olika möjligheter
men det här var lite oväntat, eftersom du hade gett upp baseboll så definitivt.
Jag saknar det mer än jag trodde.
Trevligt att vara efterfrågad? Kanske du har ett behov att känna dig sedd just nu?
Ja, ma'am.
Som person är du lika mycket värd oavsett om du spelar boll eller ej.
Jag har haft vissa problem med att inse det själv.
Ja, det vet jag. Allt det där.
-Men tanken på att gå tillbaka… -Kanske inte stämmer med verkligheten?
Var förberedd på det.
Jag är öppen för alla tankar och möjligheter.
Observera att jag inte har nämnt det där med att flytta hemifrån.
Tack för det.
Men Ty, jag måste fråga. Vad ligger bakom det här?
Jag vet att jag är bra på det. Var bra på det.
Och gillade det.
Bra skäl.
Men tänk så här.
Håller du fast vid en gammal dröm i brist på nya,
eller för att du har hittat en ny, men den skrämmer dig eller utmanar dig?
Jag tänker inte tala om för dig vad du borde göra eller drömma om.
Jag ber dig bara att ta dig tid för fromma betraktelser
innan du bestämmer dig.
Tack, mamma, för att du pratar med mig och litar på mig.
Coach.
-Vart ska du? -Jag ska utforska.
Träffa Gabe och prata om drömmar. Är det okej?
Självklart. Ha så kul.
Var det svårt att ge honom tid på sig utan att styra honom åt nåt håll?
Nej, men jag var rädd att han inte skulle lyssna.
Det är lätt att lyssna på det man vill höra.
Det svåra är när nån säger nåt man vill förneka.
-Jag älskar dig. -Det är jag glad att höra.
Hallå?
-Hej, välkommen hem. -Hej.
-Ville Ryan komma in? Jag kan gå upp. -Nej. Sitt.
Det har varit en lång dag. Härlig men lång, och han ville hem.
Men det här är från oss båda.
För att fira att du är fjärdeårselev nu.
Praliner.
Tack för att du tänkte på mig. Hade du kul?
Det var underbart.
Trots hårt arbete med provsmakning av praliner för att hitta de bästa.
Kom igen nu. Berätta om din dag.
Är du nöjd med ditt schema? Ja?
Statistik med ms Ramirez kommer bli kul.
-Coach Bixby i kemi. -Bra.
Med Annie Sullivan som min labbpartner.
-Jag vet att ni två har haft… -Det var förra året.
Nytt år, nystart.
Men här kommer det bästa.
Jag får gå "USA:s regering och politik."
-Underbart. Ja. -Ja.
Jag berättar mer imorgon. Du är nog trött.
-Inte alls! Berätta allt! -Okej, men…
Kom igen.
Okej. För din skull.
Mr Kim säger att vi ska börja med fall som granskas i Högsta domstolen
och sen prata om hur de kom dit.
-Musik för mina öron. -Mina också.
Jag ville inte börja utan dig.
Det var en gäst som ville ha en massa extra saker.
Jag såg så fram emot vårt mellanmål. Jag önskar att du kunde komma in.
Våra mammor borde helst inte veta nåt.
Jag slösar bort tid.
Du har en timme på dig och det tar 25 minuter åt båda hållen.
Och jag är tio minuter sen, så vi har…
Inte tid att räkna ut det.
Huvudsaken är att jag får kyssa dig och fråga hur det är i skolan.
Det vore bättre om du var där.
Tusan. Jag måste åka, men…
uppdraget slutfört.
Kringla!
Vi löser det här. Jag lovar.
Hoppas du är bättre i köket än här.
Isaac kan trolla i köket och på planen.
Jag lär mig av de bästa.
Jag vill hellre ha poäng än kärlek ikväll.
Byt ut gamlingen, Trotter, så hjälper jag dig.
Får dina anställda tala till dig så där?
Så bra att du kom. Jag var inte säker.
Carla hotade att stänga mig ute om jag inte pratade med mina vänner.
-Hur mår din pappa? -Bättre.
-Amen. -Amen.
Damerna i ditt liv?
De kämpar på. Mamma älskar rampen. Ni anar inte hur tacksam…
Det är lugnt.
Det gör vi så gärna men säg till om ni behöver nåt mer.
-Har vi pratat nu? -Det räcker. Jag vill spela.
-Ja! -Ja.
Okej.
-Ronnie, Harlan, ni är med mig. -Okej.
Jag har dig.
Poäng.
-Ta honom. -Här.
-Poäng! -Nej.
Jag öppnar.
Jaha. Hej, pappa.
Kyle. Jag vet att det inte är min dag, men jag var i närheten,
så jag tänkte bjuda på pizza. Så får mamma en ledig kväll.
Förlåt, men jag ska träffa Sophie och Willow.
Ty är ute med Gabe och Katie är på scoutmöte.
Men tack iallafall.
Hej då, mamma.
Hej då, pappa.
Okej, som avslutning… Oj.
Ursäkta.
Som avslutning, miniäppelpajer.
Grillade på utsidan, söta och kladdiga inuti.
Amerikansk dessert, men förhöjd.
Jag gillar dem inte.
Okej.
Din feedback är viktig för mig som konsult. Kan du vara mer specifik?
Hela presentationen. Det är inte vad jag ville ha.
Du ville ha vad jag gör bäst.
Jag vill ha nåt avancerat.
Nåt som väcker känslor hos folk.
En ovanlig upplevelse som gör gästerna sugna på att komma tillbaka.
Men så sa vi inte.
Jag vill få kunderna att pröva mer avancerade rätter,
vägleda dem till en mer raffinerad smak.
Michelin-kvalitet.
Återigen, inte vad vi diskuterade.
På den här marknaden responderar kunderna på en mellanprisnivå.
Din vision kommer öka prisnivån dramatiskt och reducera din kundbas.
Om vi bygger det, kommer de inte?
Med öppna plånböcker?
De sa att du var den bästa. Det var därför jag ville jobba med dig.
Hörde jag fel?
Kanske jag missförstod. Var snäll och fortsätt.
Hallå?
Och han kommer med gåvor.
-Jag tittar in när CeCe är i skolan. .Jaså.
Milkshakes och eftermiddagsromantik. Du skämmer bort mig.
Ryan?
Tack för en perfekt dag i Charleston.
För alla våra perfekta dagar överallt.
Och jag tackar dig.
Du är min definition av kärlek.
Ända sen vi var barn har den kärleken inspirerat mig att drömma stort.
Att flytta fram gränserna.
När jag är med dig vill jag förändra världen.
Jag älskar det.
Du har skapat ett rikt, underbart liv här.
Ditt arbete.
Dina vänner.
Din familj.
Serenity.
Du är tillfreds.
Jag har rest i världen i flera år utan att hitta det du har här.
Flytta hit till mig, då. Det är allt jag begär av dig.
Det kan jag inte.
Jag vill, men jag kan inte. Jag vill göra dig lycklig…
Men det kan jag inte. Jag är dålig på att stanna på en plats.
Jag är inte bra på
att leva i svackorna mellan de perfekta dagarna.
Du är värd nån bättre.
Hela den här tiden…
trodde jag att vi dansade bland drömmarna om vår framtid.
Och vi dansade bland spöken från vårt förflutna!
Jag kommer alltid att älska dig.
Jag har gett dig allt…
som jag kan.
Jag har gett upp mer än du nånsin kan ana.
Och nu får det vara slut!
Det är slut.
Adjö, Ryan.
Gå härifrån!
HELEN, RING OSS. RING EN AV OSS.
HELEN?! SVARA I TELEFON. HELEN… VI MÅSTE PRATA.
Undertexter: Anna Norman