Vi så politiet dra, men kunne ikke forestilt oss noe slikt.
Og nei, vi vet ikke hvorfor eller hvordan.
Døra var ikke brutt opp. Kameraene deaktiverte. Det var planlagt.
Noen som virkelig hater oss.
Det er bare én person som hater oss så mye.
Betjentene fant ikke stort med bevis,
men vi kan fortsatt oppnå rettferdighet.
Rettferdighet akkurat nå
er å få ryddet opp og åpnet igjen, før folk hører hva som skjedde.
Jeg har tatt bildene jeg trenger for forsikringen, så…
-Kanskje vi kan låne en brannslange. -Gid det var så enkelt.
Vi begynner med bøtter, mopper, koster
og flytter det som må skrubbes til oppvaskmaskinen.
Kom igjen.
Takk.
Hvis dere kan ordne dette, lager jeg en inventarliste,
kontakter leverandørene og ser hva som kan gjøres.
Granateple-vaktel og grits har hjulpet oss før.
Ok.
Kan jeg snakke med deg?
-Gi meg hånda di. -Herregud.
SES PÅ BASKETBALL I KVELD
Kathy gjorde dette.
Det lukter henne lang vei,
selv om politiet ikke fant noe, som også er lik henne.
Etter all denne tiden, etter Annies fest,
hva tror hun at hun kan få fra oss?
Min oppmerksomhet. Den har hun nå, men hun vil ikke like den.
Kom inn, sjef.
Noreen sa du ville snakke med meg.
Trotter?
-Går det bra med deg? Med Ashley? -Det går bra.
Er det ikke
fascinerende at livet tester balansen vår?
Min…
Min yndlingsprofessor på college,
min mentor og venn, er genial,
morsom og klok.
Vi snakker stadig.
Jeg står i stor gjeld til ham.
Christopher oppdro generasjoner med studenter.
Nå oppdrar han barnebarna sine alene.
Han høres ut som en fantastisk mann.
Han…
Han ringte meg i går kveld
for å fortelle meg at han er veldig syk.
Trotter.
Det var leit.
Han trenger noen
til å hjelpe ham med barna.
Noen barna er komfortable med, hvis han…
Trotter, dra. Uansett hva utfallet blir.
Det var ikke slik vi ville bygge familien vår.
Så klart ikke.
Men Christopher trenger deg, og jeg forstår…
…for når jeg er opprørt føles det bedre når jeg kan rekke ut
og holde hånda di.
Dra, og ta det ett steg av gangen.
Du er opprørt nå.
-Jeg vet ikke hvor lenge vi blir borte. -Så lenge det tar.
Vi vil være glad i dere, og vi vil savne dere.
Vi skal be for dere hver dag.
For alle sammen.
Å, Trotter.
Bra jobba med ispinnene, Katie.
De blir gode ferieispinner.
Nana sier at det beste er det du lager selv.
Inkluderer det lekeplasser?
Sophie og Willow skal hjelpe meg med bærekraftig lekeplassdesign.
-Vil du hjelpe? -Ja visst.
-Ty? -Høres gøy ut.
Jeg har statistikklekser etter at jeg har gnidd salt i åpne sår.
Det høres ikke gøy ut.
Sophie, Willow og jeg har en studiegruppe.
Det hjelper å snakke med noen som forstår deg, sant?
Ja.
Jeg trenger en privatlærer,
og jeg vet akkurat hvem.
På tide.
Jeg har ofte ventet på deg. Trodde det ville være greit.
Alltid en fornøyelse, "Trish".
Jeg aner ikke hva du snakker om.
Selv om jeg gjorde det, våger du ikke å snakke sånn til meg.
Da vi var barn og Trish ble kode for ordet
mamma ikke fikk seg til å kalle Patricia.
Var ikke hele poenget å ikke være en Trish da vi ble voksne?
Absolutt.
Så jeg må spørre deg, Kathleen.
Hvorfor er du en så hjerterå Trish til familien min
og vennene mine på Sullivan's?
-Hva har du mot dem? -Ingenting.
Absolutt ingenting.
De får gjerne jobbe for meg.
Synd at restauranten ikke har den rettmessige eieren,
fordi Miss Frances sa til banken at jeg ikke var pålitelig, men dere var.
Jeg vil ha det jeg fortjener.
Men hver gang jeg prøver,
er ikke du og de små vennene dine…
Kutt ut!
Du prøver å vri ut sympati av en klut som ble tørr for 20 år siden.
Du har hatt mange sjanser til å gå videre, bygge noe eget,
men du vet bare hvordan du river ned det andre har bygget.
Du får ikke gjøre dette mot familien min.
Er ikke jeg familie?
Du.
Familie oppfører seg ikke sik.
-Familie er kjærlighet, medfølelse. -Ronnie.
Pappa lærte deg bedre enn som så.
Familie handler om blod,
lojalitet, streng kjærlighet.
Hvor i himmelens navn fikk du definisjonen din?
Fra familien jeg bygde.
Vi stengte deg ikke ute.
Det gjorde du selv.
Du må akseptere det.
Og du må la oss være i fred.
For godt.
Hvis du vil jeg skal dra, så drar jeg.
Når du gir meg det jeg fortjener.
Jeg kan ikke snakke for hele rådet,
men jeg tror forslaget deres vil få gehør.
Ingen overraskelse at Magnoliaene har klart det igjen.
-Vi har vært gjennom så mye. -Du høres bekymret ut. Ikke fornøyd.
Vi har vært spredt i det siste.
Det skjer med travle kvinner.
-Er alt i orden? -Vi får se.
Jeg håper vi skal sette oss ned å snakke snart, om mange ting.
Jeg er bare nervøs for presentasjonen.
Pastor Mosby omtaler oss som et opphøyd organ,
som jeg alltid besvarer med en June-ånd.
Vi er ikke skremmende.
Vi samles av samme grunn som dere tre startet stiftelsen.
For å hjelpe dem vi elsker,
fordi vi tror på å elske våre naboer.
Det er alltid hensikten å elske, å være hjelpsom.
Ikke tenk på å være polert. Bare vær lidenskapelig.
Kom med det du har, så ordner vi det sammen.
Tidens fæleste katt, så den var god.
Jeg går opp med tingene mine. Jeg er straks tilbake.
Ok.
KJÆRE HELEN, LENGE SIDEN SIST, SØSTRE.
VI HAR VÆRT FASTLÅST I KRANGELEN I FOR MANGE DAGER.
HVORDAN GÅR VI FREMOVER? KJÆRLIG HILSEN, MADDIE
JEG ER HJEMME. HVOR OG NÅR?
Det hadde vært flott.
Takk. Tusen takk.
Gus har funnet kjøttdeig og svinekjøttdeig.
Han kommer snart. Spagetti og kjøttboller til middag.
Molto bene, Chef.
HELEN DECATUR JEG ER HJEMME. HVOR OG NÅR?
KJÆRE DANA SUE. LENGE SIDEN SIST SØSTRE.
VI HAR VÆRT FASTLÅST I KRANGELEN I FOR MANGE DAGER.
MADDIE HOS MEG. MARGARITAKVELD.
Jeg vet jeg er sen. Beklager.
Ikke tenk på det. Jeg hentet alt.
Mens du ordnet med Sullivan's var jeg soussjefen her.
Min venn, vi skal jobbe med elverktøy hele dagen,
kan du konsentrere deg?
Har du gjort noe du vet er det rette, men tvilen og angeren
spiser deg levende ti minutter senere?
Du beskriver baseballkarrieren min
og alle forhold før Maddie.
Å følge magefølelsen er det rette. Med mindre du planla en Vegas-tur,
for da har du å invitere meg.
Ok. Takk, Cal.
Du er en bra fyr. Du hadde gode hensikter.
Ok, jeg er overbevist.
Gi meg ti minutter og gjenta peptalken.
Gjenta det du sa om at jeg er en bra fyr.
Vi gjør det på veien. Hopp inn.
Trenger du hjelp?
-Hvordan rømmer man fra fengsel? -Å, du fikk husarrest.
Ja, til de grader. I omtrent 45 år, tror jeg.
Jeg gjorde én feil. De overreagerer.
Nå dette. Det blir lenge til jeg kan snakke med dem.
Tror du ikke de gjør dette fordi de elsker deg?
Foreldrene mine var likedan.
Du var ingen regelbryter.
Første året på videregående. Vennene mine skulle på nattkino.
Det var etter innetiden min, så jeg fikk ikke lov.
Den kvelden la jeg meg tidlig,
klatret ut av soveromsvinduet og syklet til kinoen.
Jeg hadde det gøy. Jeg følte meg så glatt.
Tenk så overrasket jeg ble da jeg klatret inn på rommet,
og foreldrene mine satt på senga mi.
Mamma sa: "Håper du hadde det gøy. Glad du er i god behold.
Du har husarrest i mellom 30 og 80 år."
Jeg innså at reglene ikke var der for å ødelegge moroa mi.
Som mamma sa, de holdt meg trygg.
Så ja, du syns nok at 45 år er å ta hardt i,
men hva tror du foreldrene dine syns?
Jeg hater det, men du har rett.
Jeg forstår det.
Det er en tenårings jobb å være tenåring.
Men foreldres jobb å være foreldre.
-Hvor lenge hadde du husarrest? -Et sted mellom 30 og 80 år.
Takk for at dere hjelper.
Slik takker jeg for nydelig middag. De har plikt til det som snille barn.
-Det går fint. -Derfor skal vi til Wharton's.
Jeg elsker dere kjempemye. Jeg går ovenpå og ordner meg.
Jeg vil ikke gå glipp av moroa,
men jeg må dra til True Brew for litt privatundervisning.
Er det greit for mora di?
-Er det kode for noe? -Nei, jeg mener det.
Statistikk er vanskelig, så jeg trenger hjelp.
-Det er greit for mamma. -Ha det, Ty.
La oss gå et annet sted for å gjøre Ty sur.
Det ville vært veldig morsomt og også veldig dårlig gjort.
-Vil dere ikke til Wharton's? -Jeg vil.
Kyle burde bli her, fordi han var slem.
Kom igjen, Coach. Du og jeg.
Hjelp meg, Kyle!
Hvorfor? Du ville gå uten meg.
Jeg var veldig morsom, men det var veldig dårlig gjort.
Jeg tror det teller som en unnskyldning. Kom igjen.
Kan dere hjelpe meg med en stil på veien?
Må du bruke alle staveordene dine? Jeg husker den tiden.
-Er et av dem jordsvin? -Nei.
Albatross?
Antiavskaffelserisme?
-Hva? -Nettopp.
-Hva betyr det? -Vet ikke.
Sett dere.
Lei for det.
-Jeg også. -Vi er alle lei for det, men…
Jeg nok mest lei for det.
Jeg…
Jeg nøt nettopp slutten på min største romanse.
Vi vet.
Ryan fortalte mamma det.
Hjertene våre ble knust.
Er fortsatt knuste, men vi visste ikke…
Hvordan ta kontakt?
Fordi jeg var for sta
stolt og frustrert til
å innrømme
at det var god grunn til bekymring, og jeg dro uten å si fra…
-Nei, Helen. -Nei, vi ville ikke gjøre det verre.
Jeg sa at vi måtte la deg være i fred, for det var det du ønsket.
Jeg tok feil.
Jeg måtte få ny frisyre, sette meg på et fly, dra til Zeke,
sove i en enkeltseng i tre netter…
…og få en skjennepreken og en klem fra mamma.
Og jeg måtte love å gjøre arverett for en grusom katt
før jeg innså hvor feil jeg tok.
-Jeg var dum stengte dere ute. -Det var ikke dumt.
Det var helt forståelig.
Jeg vet at dette høres hult ut nå,
men jeg er lei meg for det du har vært gjennom.
-Nei. -Jeg også.
Da er vi tre.
Det er det jeg vil snakke om i kveld.
Ryan er i fortiden, der han hører hjemme.
Jeg er ferdig med sorg og anger.
Det viktigste er å sørge for at vi tre er på rett spor igjen.
Uten det vil min verden
bare spinne ut av kontroll.
Apropos å være på rett spor, kan jeg komme med en beklagelse?
Jeg vil ta ansvar
for min må fikse alt-holdning.
Det som skjedde med deg, og med deg.
Hva?
Det lærte meg veldig mye. Nemlig å slutte å gjøre det.
Jeg skal jobbe med å bruke den energien bedre.
Jeg vil ta ansvar for å kreve fred
før problemene var løst.
Beklager.
Ok. Hva skjedde egentlig?
Vi er her for å finne ut av det.
-Kjære vene. -Jeg vet det.
Det er lettelse.
Livet har vært trøblete i det siste, og hver gang noe nytt gikk galt,
ville jeg bare ringe å si det til dere, men jeg kunne ikke.
Det gjorde det mye verre.
Jeg vet hva du mener.
Men kvelden får ikke bare handle om meg.
Vi skal ikke snakke om meg hele kvelden heller.
Kvelden handler om alle tre, som margaritakvelden bør gjøre.
Ja.
Men det er et problem.
Det er margaritakveld, men ingen margarita i sikte.
-Maddie. -Denne veien.
-Taylor Townsend. -Olivia Harris. Hva hører du på?
Min solskinnsmix akkurat nå.
Jeg bytter til puggetid når jeg setter meg.
-Lagde du egne spillelister? -Nei, jeg brenner egne CD-er.
Å spille bass hjelper med pugginga, men det ville være ufint å spille her.
Jeg spiller gitar. Vi burde spille sammen en gang.
Du er smart og avslappet. Du er nok god til…
Dette høres ikke ut som statistikk. Sjanser du på meg?
Ja.
Vel, jeg prøver.
-Takk for interessen, men nei. -Ok, unnskyld.
Jeg satte stor pris på hjelpen med leksene.
Det var det jeg ville si før jeg dummet meg ut.
Leksene du hjalp meg med var alt jeg skjønte.
Kan du være privatlæreren min resten av året?
Du kan ikke snakke med jenter uten å flørte, hva?
Jeg går nærmest på autopilot.
Jeg prøvde å være sjarmerende uten å flørte, men ja.
Det er sånn jeg snakker med jenter. Kvinner.
Jeg skal lære deg statistikk.
Det koster en kaffe og snack per møte, men betingelsen er at du lærer
å snakke med kvinner uten å flørte.
Avtale, venn.
Venn.
Kom igjen.
Etter deg.
-Gud velsigne Trotter og Ashley. -Det skal være visst.
Noreen og Genevieve blir en stor hjelp.
Faren til Harlan er straks klar til å komme hjem.
Gutta har renovert badet nede,
byttet ut skap for å utvide inngangene til kjøkkenet,
og installert smartenheter.
Så flott.
Jeg fortalte Cal om deg og Ryan,
så basketballgruppa vet det.
-Alle sammen? -Ja.
Vi respekterer din rett til å ta dette valget uten å dele…
Denne gå rundt grøten-greia
er verre enn at du bare sier hva jeg skal gjøre.
Jeg prøver å finne en balanse.
-Her, vennen. -Hva?
Det er min definisjon av balanse. En margarita i hver hånd.
Før Maddie forstrekker noe,
la meg si at jeg ikke har snakket med Erik,
jeg har ikke tenkt å snakke med Erik i nærmeste framtid.
Det dere hadde var så spesielt.
Jeg gjorde slutt.
Jeg kan ikke og bør ikke forvente å bare begynne på'n igjen
som en bok jeg la til side for å ta telefonen.
Jeg vil respektere prosessen hans og min egen.
-Jeg ber for det likevel. -Hun ignorerte nettopp alt jeg sa.
Be henne telle dagene til fornyelsen av løftene
og alt som må skje.
Jeg vil fordype meg i den gleden.
Ikke for dypt i kveld, nervene mine vil ikke tåle det.
Jeg prøver å være ansvarlig, men hver gang Ronnie og jeg snakker,
får vi en ny idé, og hele greia blir villere.
Flere folk, mer prang, mer penger.
Det er søtt at Ronnie er spent.
Dere fortjener prang etter alt dere har opplevd.
Den opprinnelige feiringen var jo ganske billig.
-Prisbevisst. -Sparsommelig.
Økonomisk.
Billig! Den var billig!
Vi kan si det.
Dollar for dollar var den den beste festen byen noensinne har sett.
Den med flest antall borgere som våknet barbent på torget.
Den konkurransen er mye hardere enn folk utenbys fra tror.
Har du valgt kjole?
Nei! Har du valgt din?
Nei!
Jeg ser bort ett øyeblikk, og alt faller fra hverandre.
Vi ventet på deg så vi kan dra på kjoleshopping i Charleston.
En utmerket idé.
Enig.
-Kom med noen flere. -Margaritaer?
Utmerkede idéer.
Her er en.
Aldri ta vårt vennskap for gitt.
Skal jeg sjekke hvor rett gulvet er, så du kan ta det i betraktning?
Jeg er en grundig og bevisst mann
i alle mine lidenskaper.
Clyde må skru opp luftkondisjoneringen.
-Kanskje jeg har møtt min match. -Jeg håpet det.
Kanskje vi bør bestille en ny runde og stagge den hånda.
Det burde du nok ikke.
Men vi kan ta en drink for å feire hvor bra det går.
Du har en ny jobb du elsker.
For et lykketreff.
De kvinnene… for et fellesskap.
-Jeg forlot en jobb jeg ikke elsket. -Uten å ha en linet opp.
Det er modig gjort.
Det er tro.
Hvert steg.
Hver dag.
Hva kommer nå?
Kommer an på.
Er vi på date?
Spar meg. Er du en av dem "Hvor står vi? Hva er vi?
Gjør jeg dette riktig?"
Jeg liker faktisk den siste.
Det er notert.
-Spiller det noen rolle om vi er på date? -Ja.
For hvis vi ikke er det,
vil jeg invitere deg på en.
Det vil jeg veldig gjerne.
Selv om du prøver å slå meg i det jeg er best på.
Har du en formell avtale med Bill?
Nei.
Vi ble bare enige om at han skal bidra økonomisk,
men det er alt.
Har du vurdert å snakke med Helen om mulighetene for en formell avtale,
så du har papirer på det, og tydelige grenser?
Vet ikke hvilke muligheter jeg har, men det er en god idé å kontakte Helen.
Beklager at jeg ble så skjelven da Bill kom
at du googlet juridiske spørsmål.
Det er ikke det.
Jeg vil bare passe på deg. Og Bex.
Jeg er så takknemlig for å ha deg som utleier og barnevakt,
men viktigst av alt, som venn.
Du er gaven jeg aldri forventet da jeg kom tilbake til Serenity.
Du og Bex er spesielle tilskudd i livet mitt og.
-Hei, elskling. -Hallo.
-Antar at alt er bra med dere jenter. -Alt er kjempebra.
Det er en velsignelse å kunne snakke om ting,
finne ut av det og finne harmonien igjen.
Jeg er så glad på dine vegne.
På deres vegne. Alle tres.
At du er glad, gjør meg glad.
Det er viktig å huske dem som elsker oss
kan lose oss gjennom vanskelige tider.
-Det er vel å smøre litt tykt på? -Ikke i det hele tatt.
Jeg deler og understreker hvor viktig og…
Gud hjelpe meg.
Du snakket med Kathy.
Ja.
Og?
Det viktige er at hun lar oss være i fred.
Hvorfor mistenker jeg at du hoppet over en viktig ting eller to?
Jeg fikk henne ikke til å innrømme at hun raserte kjøkkenet.
Jeg vet at hun gjorde det, men…
…vi kan legge alt bak oss nå, fordi Kathy forlater byen for godt.
Det er fantastisk.
Og smått utrolig.
-Hvordan da? -Det er litt for enkelt.
Hvilken avtale gjorde du med den djevelen?
Jeg skrev en sjekk.
Hva gjorde du?
På hvor mye?
Nok til at hun drar og holder seg unna.
Du ga etter for en bølle.
Forhandlet med en terrorist.
Du lot Kathy vinne!
Jeg beskyttet familien min, som er det jeg sa jeg skulle gjøre.
Hvordan beskytter det oss å gi henne pengene våre?
-Vi var enige om å aldri gi henne penger! -Pengene er det hun kommer for.
Det eneste hun respekterer,
og det eneste som får henne til å dra.
Men hun vinner ikke, Dana Sue.
Det gjør vi, fordi vi har hverandre
og Annie og Sullivan's og vennene våre.
Alt vi har opparbeidet sammen opp gjennom årene.
Kathy har ingenting. Helt selvforskyldt.
Hun valgte den ensomme veien, den vanskelige veien,
og et hjørne av hjertet mitt vil alltid synes synd på Kathy.
Men hele hjertet mitt
tilhører deg
og Annie.
Jeg er ikke enig i det du gjorde.
Jeg vet det.
Men forstår hvorfor du gjorde det.
Takk.
Det er en tjeneste.
Du kommuniserer
på kjærlighetsspråket ditt
ved å utføre en plan.
Jeg respekterer det.
Takk for at du hører meg.
Og stoler på meg.
Innerst inne vet jeg at dette er svaret.
Jeg vil aldri slutte å gjøre alt jeg kan
for å gjøre livet bedre for deg og Annie.
Kan du forklare dette en gang til?
Du var så begeistret på telefonen. Jeg fikk ikke med meg alt.
Jeg fikk litt penger, og jeg forlater byen for godt.
Ny start og alt det der.
Vel…
Da ønsker jeg deg lykke til på ditt neste eventyr.
Bli med meg.
Du er den første jeg har møtt
som virkelig forstår hva det betyr å hjemsøkes av fortiden.
Å strebe etter forandring,
og ha folk rundt deg som nekter å se det du prøver å gjøre.
Jeg mente alvor da jeg sa jeg ville ha en ny start.
Fortjener vi ikke begge det?
Nei.
Jeg forstår at jeg har såret folk,
og jeg gjør et ekte forsøk på å beklage.
Jeg flyttet til Castlewood fordi alle trengte litt plass.
Lenger unna vil være som å flykte.
Hv…
Jeg prøver å være en bedre forelder for barna mine.
Selv om jeg aldri kan være
en bedre partner for Maddie eller Noreen,
har jeg fortsatt en plass i mine barns liv.
Jeg prøver å finne ut hva den plassen er.
Iblant er det beste du kan gjøre for dem du elsker,
å dra.
-Glad for å være tilbake? -Ja.
Ikke det at det ikke var fint å henge med familien min,
men jeg elsker dette året.
Jeg har noen nye tanker jeg vil dele med Annie, og…
Du er nok glad at dere tre har skværet opp.
Kjempeglad.
Det er alltid feil å være redd
for å ta kontakt, snakke,
si unnskyld.
Likevel er det en lett feil å gjøre.
Hvorfor det, tror du?
Trolig ego.
Når folk du elsker er involvert, må man legge ego til side.
Rette opp i ting.
Ta en klar beslutning
om å få en god, ny start.
Jeg vil lære å tenke som deg. Jeg vil det.
Jeg mener, jeg kommer fra fra en innesluttet familie.
Du vet, som feil, ferdig, neste.
Men jeg innser at mange ikke føler det slik.
De trenger mer når ting…
Slutter?
Ja, det.
Har du tenkt på at ting ikke må ta slutt?
De kan forandre seg, utvikle seg i en ny retning.
Hadde du forestilt deg at du og Annie kunne være labpartnere?
-Nei. Aldri i verden. -Nei.
Hvilke andre evolusjoner venter?
Ok.
Jeg vet du savner Jackson. La meg se om jeg kan hjelpe.
"Mumle, mumle, baseball, dere."
Takk, men jeg er ikke sjalu. Jeg er bare frustrert.
-At han ikke er her? -Han gjør ikke like stor innsats.
Han tror han trosser foreldrene når han faktisk bare gjemmer seg for dem.
At han løp som et skremt ekorn i stedet for å bakke meg opp.
La meg prøve igjen.
"Mumle, mumle, baseball, dere."
Vi snakker om å gjenopplive Ash Grove-lekeplassen.
Vekt på bærekraft og tilgang. Er dere med?
Til å begynne med lager vi en liste over alt vi trenger.
Maling, tømmer, strimlet gummi til underlaget.
Pappa har jobbet med gjenvunnet trevirke
så kanskje han kan gi oss noen tips.
-Mail meg spørsmål, så kan jeg spørre ham. -Ja.
Hva er problemene med Ash Grove?
Hva er ikke et problem? Det er Kyles idé, så spør i vei.
Lekeplassen er nedslitt, men vi har en mulighet til
å gjenoppbygge den på en miljøvennlig måte som alle kan nyte godt av.
Ingen offentlig lekeplass bør være i så dårlig stand.
Beklager å avbryte, men snakker du om Ash Grove?
Ja. Vi forklarte det for Lily.
Er du enig i "helt nedslitt"?
Underdrivelse.
Jeg og søsknene mine gikk dit, men Joshua nektet å gå
etter at vippedyrene ble ødelagt.
Etter flommen ville ikke Corky og Cammie gå, for de hater våte sokker.
Nettopp. Vi må fikse den så barna kan leke der.
Ja, nettopp. Hva?
Ja, Ash Grove lekeplass har blitt forlatt,
og "nettopp" er fordi CeCes søsken likte å gå dit før.
Poenget med en lekeplass.
Vi kommer med idéer som vil få liv i den. Full oppstandelse, ikke zombie-greier.
Jeg visste ikke at hele gjengen var med. Blir det D&D-tema?
Drager, brotroll og sånne greier?
Litt usikker på D&D, men Ty har rett.
Et tema er en god idé.
Vi må dra.
Jeg må dra, men vi skal ha et formelt møte om dette snart.
Kom med idéer.
Hvis dette skjer, si fra hva jeg kan gjøre.
Seriøst? Hva med privattimene?
Og nå virker CeCe helt med på det.
Det går bra.
Jeg vil hjelpe.
Jeg tror at hjørnesteinen i dette matmangel-programmet
bør være bedre tilgang til ferske råvarer.
Hvis du er interessert i å diskutere det med oss,
ville vi blitt kjempeglade.
Gjerne.
Jeg har ønsket å utvikle et program for å donere overskuddsvarer.
De må ikke å se perfekte ut for å være nærende.
Kjempefint at du er interessert.
Kan du komme innom spaet for å møte med meg og Maddie og…
Og Dana Sue.
Ja, gjerne. Tekst meg en dato og jeg kommer løpende.
Kanskje med noen fine bjørnebær.
Takk, Jeremy.
-Takk. -Takk.
-Vi sees. -Jepp. Ha det.
-Erik. -Helen.
Jeg hørte du var utenbys.
Velkommen hjem.
Det er godt å være tilbake.
Går det bra?
Ja. Hva med deg?
Ja da.
Jeg beundrer din smak i råvarer.
Jeremy.
Samme her.
Jeg burde la deg og pæren din gå videre.
Ja. Takk.
Det er godt å se deg.
Ta vare på deg selv.
Jeg aksepterer min plass som universets sentrum.
Noen ganger krysser stier på grunn av begrenset plass, ikke guddommelig hensikt.
Gratulerer med å ha styrt unna Z's.
Rykter spres fort.
Kathy har knust kollegaer før.
Dine medoverlevende følger med.
Hva syns Dana Sue om at du jobbet for hennes svigerinne?
Hva?
Jøss. Kathy hold kortene tett til brystet.
Isaac ble like overrasket.
For en overraskelse.
Jeg visste at du ikke har mobil.
Jeg kan ikke be deg inn.
Ingen venner inne uten en forelder hjemme.
La oss gå en tur.
Fangen får bare forlate huset for jobb, skole eller kirke.
Jeg håper verandaen teller som huset.
Det er strengt.
Er det? Jeg løy for foreldrene mine.
Jeg forstår dem og respekterer reglene deres.
Det støtter jeg.
Hvis du trenger noen til å legge inn et godt ord,
så du løslatelse tidlig grunnet god oppførsel, si ifra.
Takk skal du ha.
Hva skjer?
Hørte noe på skolen. Jeg kom innom for å se hvordan det går.
Ja, jeg trenger ikke å holde fasaden overfor han
som ikke klarte å hindre meg i å spise rumpetroll som liten.
Ja.
Du hadde rett da, og du hadde rett nå.
Jeg har gjort store feil.
Spesielt hvem jeg henger med og ikke henger med.
Takk for at du fortsatt snakker til meg
passer på, bekymrer deg.
Jeg har gjort det så lenge at jeg nok ikke kan slutte.
Det er derfor,
siden du ikke får bruke elektronikk…
Sommeren vi var overbeviste om at disse virket.
Men vi skrek så høyt at vi kunne høre hverandre likevel.
-Mr. Farquaad sa det til foreldrene mine. -Mine og. Klokka to på natta.
-Ingen respekt for vitenskap. -For et morsomt minne.
Det tjente sin hensikt.
Det fikk deg til å smile.
Jeg visst at du pønsket på noe da du ba meg gå i kjole.
Skyldig.
Dette er ikke påmelding til høstkurs?
Nei, dette er første tangotime som jeg meldte oss på.
Vi har jobbet med leksene våre, men det er gøy å lære noe sammen.
Takk for at dere kom.
I dag skal vi gå over tango-grepet og firesteg-trinnet.
Ikke noe press. Vi er her for å ha det gøy.
Finn en plass med partneren.
Dere som fører har ryggen mot døra.
Kom du alene, skaffer jeg deg en partner.
Så spennende!
Førerens venstre hånd
og følgerens høyre hånd holdes sammen.
Førerens høyre hånd på følgerens rygg,
med fingertuppene på følgerens ryggrad,
pekende litt ned.
Følgerens venstre arm øverst,
så hånden, håndflaten ut, på førerens rygg,
rett under armen.
La oss prøve firestegs-trinnet.
Fem, seks, sju, åtte.
Sakte…
Ja, dette blir moro.
Kom igjen. Fem, seks…
Endelig sammen igjen.
Jeg visste vår romanse kunne overleve på tvers av tid og rom.
Sett deg ned, Kyle.
Jeg aner ikke hva du snakker om.
Nellie…
Jeg forstår ikke nellikene i sykkelkurven heller.
Hva vil du, Kyle?
Det samme som deg.
-Som er? -Å fortsette romansen vår.
Hvilken romanse? Vi slo opp den kvelden ved kyssetreet.
-Men du sendte meg nelliker. -Jeg sendte ingen nelliker.
-Og brevene jeg sendte deg? -Jeg fikk ingen brev.
Er dette en slags lek, Kyle? Manipulerer du meg?
Nei, aldri. Jeg trodde…
Jeg likte deg, Kyle.
Jeg beundrer deg fortsatt som person,
så ikke ødelegg det.
Det ser ut til å ha vært en rekke misforståelser,
som Hvem er Earnest? uten en lykkelig slutt.
Jeg vil ikke såre deg, Kyle.
Jeg er bare forvirret.
Samme her.
Og…
Jeg har en kjæreste.
I Castlewood.
En lykkelig slutt for deg.
Så flott, Nellie.
Jeg ønsker deg alt godt, Kyle.
Jeg håper du finner noen også.
Ta vare på deg selv.
-Vet ikke om cowboyhatten er for mye. -Ikke i det hele tatt.
Jeg visste det. For mye skjønnhet for denne byen.
-Et bord? -Jeg vil se Dana Sue.
Hun vil nok se deg også, sir.
Takk.
-Applauderer vi eller ringer vi en lege? -Begge?
-Hva synes du, elskling? -Jeg tror dere kan avlyse dette showet.
Smokingene var Ronnies idé,
men jeg har en veldig fin dress fra før.
Det første bryllupet var denim og ingen sko.
Å, Cal. Historiene jeg kunne fortelle deg.
Var vi ikke enige om smoking?
-Jo, tidligere. -Hva skjedde?
Jeg har regnet på det, og det går bare ikke.
Etter Annies collegefond og stiftelsen,
pengene som var igjen,
pengene som skulle betale for fornyelsen av løftene…
…betalte Kathy
istedenfor.
Så det er avlyst.
Tekst: Cathrine Hvidsten Jenkins