Stå ikke op, men det er nemmere at kramme dig.
Hvis jeg må.
Det er dejligt at sidde her med dig.
Men jeg har holdt øje med dig. Via Isaac.
Hvad har han sagt?
Bare at du havde det godt.
Det er sødt.
Hvorfor er du overrasket? Er der noget, jeg ikke må vide?
Jeg hørte, at du og Ronnie fornyer jeres løfter.
-Tillykke! -Tak.
Vi holder en lille fejring,
og vi ville elske, hvis du,
som den bedste konditor, Serenity nogensinde har haft,
laver kagen.
Og
jeg ville elske, du kom tilbage til Sullivan's. Sig, du er klar.
Jeg kan ikke.
Hvilken af delene?
Lave din kage
eller komme tilbage.
-Og tale med dig. -Jeg svigtede dig som chef og ven.
Lad mig rette op på det.
Jeg forrådte dig.
Jeg forrådte Isaac og resten af holdet og mine egne principper.
Ved at holde pause?
Ved at flygte fra mine problemer
og gøre dem større ved at havne et endnu sværere sted.
Jeg har arbejdet for Kathy.
Det er… Det er ikke sjovt.
Det er ikke meningen. Jeg kendte ikke jeres relation.
Hun kendte helt sikkert vores relation.
-Jeg hørte det, da jeg sagde op. -Sagde du op?
I Labor Day-weekenden.
Så hun smadrede mit køkken, fordi du afviste hende.
Hvabehar?
-Det er lige meget. -Nej, det er ej.
Se den skade, jeg har forårsaget, fordi jeg og min stolthed stak af.
Jeg vil ikke gøre det værre.
Bliver det ikke værre af at holde sig væk?
Bliver det bedre af, at du beslutter, at det er noget, jeg ikke kan tilgive?
-Jeg vil ikke såre dig. -Du mistede troen på vores venskab.
Måske mistede jeg troen på mig selv.
Jeg kan hjælpe med begge dele, hvis du lader mig gøre det.
Gør det, du får det bedre af,
men mit knuste hjerte og jeg går.
Fordi de bedre kan lide narhvalen,
må de ikke behandle enhjørningen værre.
Du har helt ret.
Hvem i prinsesse Katies kongerige er ond mod narhvalen?
Grifferne knurrer onde ting om hende til frokost.
Går det fint i skolen?
Ja. Hvorfor?
Bedste og jeg vil vide, om du bruger historien til bogen
til at fortælle os om skoleproblemer.
Jeg ville fortælle jer det.
Jeg er ikke bange for griffer,
og I bad mig finde på historier til bogen.
Det er et tegn på, at du er så god til at fortælle historier,
at din mor og jeg var bekymrede et kort øjeblik.
Sikke en velkomst.
Vi startede indenfor ved sandwichene og saftevandet,
men din mor og hendes kirkevenner sendte os herud.
Så vi var væk fra sandwichene og saftevandet.
Wayne, min bror.
Skeeter.
Han har kæmpet hele vejen, siden han blev udskrevet.
Jeg har båret dig ind i huset før, og jeg vil gøre det igen.
Skeeter, jeg gider ikke lytte til dine historier herude i solen,
når jeg kunne køle af indenfor.
-Med et glas saftevand. -Lyder godt.
Og et helt nyt badeværelse og andre pæne detaljer,
takket være Ramsey Construciton og Magnolia Community-fonden.
Folk vil hjælpe. Det er uhøfligt ikke at lade dem.
Kom så.
Carla, tager du den anden side?
Wayne vil gå rigtigt for en pæn kvinde.
Ja.
Jeg vil gøre det nemt for ham. Og han vil bare gøre det svært.
Kan han ikke se, jeg gør det af kærlighed?
Når en mand indser, han er dødelig, kan det ryste ham.
Tak til jer begge. For alt.
Vi er her for dig, når du får brug for det.
Tak. Jeg ved ikke… Hvad… Okay.
-Det bad Skeeter om. -Præcis.
Det tænkte jeg nok.
Jeg håber, min tidslinje hjælper evalueringen af Lewis-parret.
Det gør den. For borgmesterkontoret tager nok ikke så omhyggelige noter.
Normalt ser jeg…
Undskyld. Jeg må tage den her.
Vi kan tale senere.
Ja.
Ja?
Kan du ikke lide ham? Jeg ved godt, det er pludseligt.
Han er skøn. Jeg har en pitch til dig.
-Officielt eller uofficielt? -Uofficielt indtil videre.
Peggy,
jeg er så imponeret over din klare vision og vedholdenhed.
Det er mere end god journalistik. Det er fællesskab.
Nej. Peggy, du skal stille op.
Og jeg kører din kampagne.
Så det er ligegyldigt, hvilket væsen du er.
-Fra de mindste gnomer… -Til de højeste elvere.
Det var ikke det, jeg troede, jeg skulle hjælpe med.
Er det godt eller dårligt?
Det er godt.
Donationen af jeres guld kan redde Ash Grove-legepladsen…
…fra den onde heks' kløer.
Cut! Den er i hus!
-Sådan. -Det var godt.
Tak.
Nu skal jeg redigere det. Så kan vi tale om musikken.
-Jeg er glad for, I vil være med. -Det lyder godt.
Jeg kan ikke vente.
Tænk, du kan spille skuespil.
Det er ikke så anderledes fra retssalstræning eller cheerleading.
Smil, flyt dig lidt, sig det her.
Det er mindst tre ting, du er god til.
Du var utrolig, Lily.
Tak for hjælpen.
Åh nej!
Lillebror!
Helt ærligt!
Lillebror!
Lily!
Åh ja!
Den forbandede trafik!
Jeg sagde jo, jeg havde selskab.
Du skulle skynde dig. Hvad er det, der haster?
Bill!
Jeg har tænkt meget, Maddie.
Selvransagelse for at være præcis.
Og
jeg har indset,
at jeg ikke gør nogen af dem, jeg elsker, nogen tjeneste
ved at prøve at holde fast.
Jeg er taknemmelig for den måde, du har ryddet op efter mig
igen og igen.
Og jeg sætter pris på, hvor generøse børnene har været,
selv idet de kommer videre.
Ligesom dig.
Og Noreen.
Jeg har truffet mine valg,
og jeg må fokusere på at lære af dem…
…og at leve med dem.
Men mens jeg arbejder på det, vender jeg altid tilbage til én ting
igen og igen.
Undskyld, Maddie,
Og jeg har meget, jeg stadig skal gøre…
…men jeg vil gøre det bedre.
Det håber jeg.
-Og du besvimede ikke? -Eller skreg?
Jeg vidste ikke, hvad jeg skulle gøre eller sige,
og jeg aner overhovedet ikke, hvor det kom fra.
Lad os skifte til shots,
for det virker på en måde som et historisk øjeblik.
Jeg er enig.
Det er først historisk, hvis han holder ord.
-Det har aldrig været hans stærke side. -Nej.
-Nå da! -Okay.
Du har mere brug for det.
Okay! Lad os skifte emne.
Jeg skriver en bog!
-Gør du? -Ja.
Den bygger på historier, jeg har fortalt Katie.
Hun og jeg skriver, og mor illustrerer.
Det er virkelig sødt.
-Vil du udgive den? -Nej. Selvfølgelig ikke.
Katie får en kopi til jul,
men det har været sjovt at træne mine kreative muskler,
som jeg glemte, jeg havde.
-Så burde du hænge ud med journalisterne. -Peggy og hendes flotte ven.
Vent!
Charles og Peggy
afslører bekymrende, men stærke beviser for,
hvad Trent havde gang i.
Måske får Lewis-parret alligevel retfærdigheden at føle.
Og så holder vi en fest.
-Jep. -Men tilbage til festen her.
Det viser sig, at Max fra isenkræmmeren er en dygtig DJ.
-Er han? -Og han vil gerne sørge for musikken.
-Nej. -Jo.
Okay!
Vent!
Jeg har arrangeret, at vi tre tager til Wally's i morgen.
Vi køber ikke sko og kjoler i sidste øjeblik.
Hvad med kagen?
Hvor vigtig er kagen egentlig?
Kan Neville og Grace ikke komme med noget is?
Har du talt med Erik?
Ja, og det var forfærdeligt.
Hvad skete der?
Mens han samlede tankerne,
arbejdede han for Kathy.
Den kvinde er som ukrudt.
Hun lægger sig over alle og kvæler livet ud af dem.
-Hvorfor gjorde han det? -Han kendte hende ikke eller hendes motiv.
Men nu har han skyldfølelse.
-Det er min skyld. -Nej, det er ikke.
Det er mit ansvar.
Jeg har undskyldt.
Jeg har gjort alt, jeg kan, og nu er det op til ham.
Jeg taler med ham.
-Maddie… -Ikke for at fikse det.
Bare for at fortælle ham, at vi alle savner ham.
Du kan ikke tvinge en person til at møde dig et bestemt sted.
Du kan fortælle dem, hvor du er,
og så vente på dem der.
Så længe du kan.
Så planter jeg mig selv
ved alle vejkryds og lytter efter jeres kald,
for jeg vil ingen steder uden jer to.
HJEM FOR BULLDOGS
Der er altid næste år, min ven.
Vi ses senere.
Svedigt arbejde! Det er poesi!
Nu skal du ikke græde. Det er kun sæsonåbneren.
Men du skal vide, at jeg vil heppe på dig
i alt, du gør.
Football, baseball, livet!
Og jeg gør det samme for dig i de kommende eventyr.
Apropos eventyr, hvad skal vi?
Du har ansvaret for mig. Er der ballade, er du ansvarlig.
-Som altid. -Tillykke, konge!
-Hej. -Godt gået!
-Hej. -Hej.
-Vi ses. -Okay.
-CeCe. -Hey.
Er Annie okay?
Hun tager sig mod til noget.
Hey. Til noget, hun selv skal gøre, okay?
Hey.
Jeg har ikke set dig, siden du stak af fra mit biluheld.
Og du siger bare "hey"?
-Jeg er ked af det med bilen… -Uheldet.
Hvis nogen så os, ville min mor…
Jeg er så træt.
Jeg træt af at se dig skjule dig.
Jeg er træt af at snige mig omkring og få at vide, at det er fint.
At føle mig alene i det her forhold.
For at det fungerede, har jeg løjet for alle, jeg elsker.
Hvor dumt er det lige?
Jeg troede, folk fejlbedømte dig, Jackson. Men det gjorde jeg.
Jeg troede, du kunne ændre dig
og være uselvisk.
Jeg tog fejl.
Jeg fortjener bedre.
Jeg… Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige.
Det gør jeg.
Det er slut.
Er du okay?
Hey.
Hvad skete der?
Du havde ret. Jeg fortjener bedre.
Lad os tage hen til Wharton's, før alle bordene er optaget, okay?
Vi reserverer pladser.
Gabe! Kom så.
-Hvad kan jeg gøre? -Bare vær der.
Altid.
Hey.
-Ingen sagde, du… -Må jeg tale med Dana Sue?
-Jeg henter hende, chef. -Tak, Bailey.
Vi har meget at tale om, du og jeg.
Og jeg er ked af det.
Det er jeg også. Og det var det vigtigste.
Resten kan vente til en øl eller en gåtur,
for du er her vist med et formål.
-Mere end ét. -Herovre, chef.
God eftermiddag.
Jeg hedder Erik Whitley.
Så du har brug for en bryllupskage?
Muligvis.
Jeg har et forslag, hvis jeg må.
Kan du ikke…
I hørte ham. Kom ind.
Må jeg foreslå
et tårn af cupcakes?
En række smagsvarianter, der symboliserer de stærke søjler,
menneskerne i Serenity giver til jeres forening.
Nogle er søde, andre er stærke.
Nogle spændende kombinationer.
Og på toppen af tårnet,
en simpel vaniljekage med karamelglasur,
der symboliserer den perfekte cirkel af kærlighed, I har for hinanden.
Tak.
Men jeg er ikke interesseret.
Tak for din tid.
Vil du ikke spørge, hvorfor jeg ikke er interesseret?
Jeg kan ikke lide freelancere.
Hvis du skal tilbage i mit køkken, skal det være på fuld tid.
Du skal hjem.
-Jeg er meget ked af det. -Det er jeg også.
Jeg har den største respekt og hengivenhed for dig.
Jeg lover, at jeg vil arbejde på at være en bedre chef og bedre ven.
Du var fantastisk til begge dele, og jeg fortryder, jeg udnyttede det.
Jeg vil elske at komme hjem.
Jeg har aldrig været så glad over at blive degraderet!
Hvem siger, du bliver det?
Nye titler til alle.
-Alle? -Næsten alle.
Okay, lad os stoppe den snøften og komme tilbage til arbejdet.
Erik, lad os tale om det tårn.
Isaac, kom også med.
Chef!
Bare nysgerrig.
-Hej! -Hej!
-Kører det i spaen? -Ja.
-Og bordet? -Det går fremad.
Kan jeg tale med dig?
Det er ikke en nødsituation. Alt er fint.
Jeg har bare tænkt og ville tale med dig.
Jeg kan lide at arbejde med mine hænder. Mere end jeg nogensinde troede.
Og fremadrettet vil jeg fortsat eksperimentere.
Så hvis jeg finder noget, jeg elsker, hvor skolen er nødvendig, gør jeg det,
men lige nu vil jeg bare lære uden for klasseværelset.
Så du vil tage et sabbatår?
Ja.
Jeg vil gerne støtte den beslutning,
især når du tydeligvis har tænkt meget over det.
Klar og ærlig kommunikation. Ikke?
Jo mere jeg så på collegeansøgninger, jo mere uærligt havde jeg det.
Jeg gjorde bare det, jeg troede, folk forventede af mig.
At gøre ting for andre, som ikke tilgodeser dig,
er aldrig svaret.
Du er så modig.
Og du er så tro mod dig selv.
Jeg forlanger ikke mere end det.
Vil du have en til, fru Paula?
Jeg drukner ikke mine sorger, men måske.
Jeg er vist blevet brændt af.
Hvem ville dog være så uhøflig og dum?
En gang om året kommer min gode ven Jimmy, som også er en samler af min kunst,
til byen for at tale om kommissioner og fremvisninger og den slags…
Han er ikke ligefrem punktlig, men det her er sent, selv for ham.
Ringer du til ham?
Nej. Jeg venter gerne lidt længere.
Jeg vil sidde her og nyde dit selskab, medmindre køkkenet har brug for dig.
De henter mig.
Jeg kender ikke din kunst så godt.
Det er helt okay, kære. Jeg er en tilegnet smag.
Men måske kan jeg male dig på et tidspunkt.
Jeg laver ikke mange portrætter,
men der er noget meget gribende i dine øjne.
Det vil jeg gerne fange.
Nej. Undskyld.
Jeg ville ikke gøre dig flov eller afsløre dine hemmeligheder.
Hvordan har du det med hemmeligheder?
Jeg foretrækker andres hemmeligheder.
Er det rigtig gjort at have hemmeligheder?
Der er forskel på at have en hemmelighed, der ikke gør nogen ondt,
såsom at jeg ikke er fan af, når Maddie går i gult tøj,
og så på at holde på en sandhed,
der rådner og bliver ødelæggende,
-fordi den blev tilbageholdt. -Hvordan kender man forskel?
Det er ikke nemt, men jeg…
Hey!
Mea culpa. Tænk, jeg kan fare vild i så lille en by.
-Du kommer ikke så sent. -På mange måder er det årtier for sent.
SAFTEVAND
-Åbn den! -Nej! Vent.
Jeg har også gaver til jer. Men i morgen.
Derfor ville vi give den til dig. Som del af vores uortodokse polterabend.
På det hellige sted, hvor det begyndte.
Min tante Pamela sagde altid…
"Mænd kommer og går, men dine veninder er for evigt."
Vores mænd kommer og går, ikke?
Og gudskelov kom den rigtige tilbage.
Sådan en polterabend skulle vi have holdt.
Hvor vi fremviser alle dine mænd.
Alle de hjerter, som Dana Sue har knust.
Vent lige lidt!
Et par af dem knuste også mit.
-Hvor langt tilbage skal vi? -Timmy med fregner i anden klasse!
-Og der var børnehave-Kenny. Ja! -Nå jo!
Og jeg husker alle kys. I hvert fald de gode.
Men nu er de blot en række zombier på vej til kirkegården.
Det er nu.
Jeg er sammen med min eneste ene for evigt.
Og vi tre er for evigt.
Og en dag.
Jeg vil sige så meget,
men jeg kan kun tænke på, jeg elsker jer.
Vi elsker også dig.
Og vi har for evigt og en dag til resten.
Ja!
Vi skal fejre dette øjeblik med respekten og højtideligheden…
-Ja. -…det fortjener.
-Hvor vover du? -Jeg vidste det!
-Der er en historie bag! -Det er der altid med dig, Røde!
Du ser glad ud.
Du tilpasser dig singlelivet.
Hvis vi blev gift, sidst jeg spurgte, var jeg skånet for skilsmissen.
Det er bedre sådan her for Judith og jeg,
og jeg er glad for at kunne gøre nye ting.
Såsom at købe et hus ved vandet og dekorere det, som jeg vil.
Har du valgt et tema?
Bortset fra ingen af Judiths ting.
Jeg har altid tænkt,
at du skjuler, at du er passioneret med en afslappethed.
Jeg ville fylde det nye hus med Paula Vreeland-originaler.
-Jeg er smigret. -Jeg vil hyre dig.
Bo hos mig i det nye hus,
mal et vægmaleri i stuen, en frise på verandaen,
måske en helt særlig ting til soveværelset.
Mener du det?
Mere end du kan forestille dig.
Hvad er tidsrammen? Jeg har forpligtelser her i Serenity.
Det respekterer jeg.
Vi er knap en time væk herfra, og tidsrammen kan godt være løs.
Måske omtrent så længe, som du ønsker?
Er du alene?
De andre gør klar ved laden.
Isaac er på markedet.
Dana Sue gik for 15 minutter siden.
Godt.
Måske kommer hun faktisk til tiden til sin klipning.
Maddie og jeg lavede den, da vi troede, den skulle være på en enkel sandkage.
Gudskelov kom du tilbage for at lave kagen.
Kom ind, så jeg kan se den.
Hvad er de forskellige blomster?
Den her er lavet ud af en Sullivan's menu.
Jeg kan se den.
Den er et blueprint fra Skeeter
for et af Ronnies projekter.
Den er et foto, som Annie tog af sine forældre.
En side fra Stolthed og Fordom…
-Hvorfor? -Annie sagde, det var vigtigt.
En pjece fra spaen.
Og
din opskrift på valnødde-brownies.
Jeg er beæret.
Blomsterne repræsenterer alt, Dana Sue og Ronnie gør,
plus alle dem, der har elsket dem og stået ved deres side.
Gud velsigne dem, der går med os…
…uanset hvor hårdt det er.
Og dem, der viser os, at vi ikke for vild.
Vi strejfede blot lidt omkring.
Jeg købte tre liter.
Vi ses til festen, Isaac.
Okay.
-Jeg har dig. -Okay.
Forsigtig!
Så er vi her!
Kan vi nå ind i Wharton's? Lad os tage maden med.
Cal, få trøjen på igen! Ellers bliver folk ellevilde!
Du milde.
Hvis en af dem besvimer, hvem griber så hvem?
Ronnie, Dana Sue. Er I klar?
-Ronnie, hvor er du? -Lige her, skat.
Tag min hånd.
Vent. Lad mig.
Tak.
Tre, to, en!
Alle ville medbringe noget særligt, fordi I er noget særligt for alle.
Lad mig først tage et billede.
-Vi kan være herovre. -Okay.
Vi bliver så gode.
Det er fint lige her. Tusind tak.
-Kan du spille C? -Ja.
Du er bare så sød. Grace, kan jeg få dig til
at holde øje med ham, mens jeg tager mig af mine opgaver?
Jeg vogter med glæde skatten.
Vi ses.
-Sid ned! -Tak.
Fortæl os om dig selv.
-Og din familie. -Hvad arbejder du med?
Og hvad er dine hensigter med vores Paula?
Og forhøret begynder!
Coach Harlan, skal jeg kaste blomster med overhånd eller underhånd?
Ingen af delene, Katie. Du strør dem ud.
Som at smide frosne ærter til ænderne ved dammen.
Forsigtigt, skat. Det er det vigtigste.
Det er det bedste bord her. Må vi gøre jer selskab?
Gerne! Jo flere, jo bedre!
Hej!
Paula anbefalede det her bord som det livligste til festen.
Og jeg holder øje med ham.
Det er en ære at sidde ved dig.
Frk. Grace, hvad end du gør, så virker det.
Vi er klar til optoget.
Annie har meget at se til.
Ja! Kan jeg hyre hende til…
Hvilket kosmisk terningekast er skyld i det?
Bill!
Hvis jeg havde forstået fejringens omfang,
havde jeg foreslået, vi kom en anden gang.
Vi?
En anden gang er en god idé.
To minutter. Vær sød.
Kathy, du skal ikke være i byen.
Jeg rejser, men jeg…
Jeg ville først give jer min gave.
Du skal ikke give os noget. Vær sød at gå.
Er det bedstemors tesæt?
Mor gav mig det.
Første datter til første datter og alt det der.
Men jeg ved, du altid ville have det,
og jeg ved, hvordan det er at ville have noget, man ikke kan få.
Kathy.
Det knuser mit hjerte, vi aldrig kunne være venner.
Jeg er ked af, du aldrig fandt fred eller lykke, som din bror og jeg gjorde.
Og jeg vil fortsat dagligt bede for, at du finder den.
Bill sagde, at det er vigtigt for mig, at jeg undskylder.
Så…
Jeg er også ked af det.
Virkelig.
Der var ting, jeg tog fra jer.
Den her kan jeg give tilbage.
Tak.
Nu vil jeg blive.
Nej. Lad os komme afsted, før mørket bryder frem.
Forlader I byen?
Sammen?
Bare i en rum tid.
Jeg ringer.
-Sig til børnene, at de altid… -…kan ringe til dig.
Det ved de.
Dana Sue.
Ronnie.
Lykke til.
Bill.
Jeg fortalte dig, jeg ville gøre det bedre.
Det gjorde du.
Et øjeblik troede jeg, vi måtte aflyse festen igen.
Jeg har aldrig set sådan en redning.
Måske har Bill lige givet jer den bedste gave, I får i dag.
I er alle den bedste gave.
Jeg skylder Bill en drink.
Det var en lektion i ynde, Dana Sue.
Du var fantastisk, mor.
Når man er glad og velsignet, kan man nemt glemme andres smerte.
Hvorfor står I alle bare? Lad os forny noget.
Okay, så er det nu.
Mine dage er lysere end morgenluften
Stedsegrøn fyr
Og efterårsblå
Men alle mine dage
Er dobbelt så gode
Hvis jeg kunne dele mine dage med dig
Mine nætter er varmere end stenkul
Røgelse og stjerner og røgbambus
Ja
Men nætterne var så varme
Hvis jeg kunne dele mine nætter
Med dig
Løftet om at elske hinanden er et, vi fornyer hver dag.
Ronnie og Dana Sue vil nu dele de løfter, de har skrevet i den ånd.
Dana Sue,
hver dag vil jeg elske dig for din ynde, styrke og humor.
Jeg vil aldrig tage et øjeblik for givet,
idet vi lærer og vokser sammen
hvert eneste øjeblik, vi har tilbage på denne jord.
Ronnie, hver dag vil jeg elske dig
for din hengivenhed, oprigtighed og humor.
Jeg lover at omfavne enhver udvikling
som en mulighed for at takke for, at vi er på denne tur sammen
indtil tidernes ende.
Og nu, foran Gud
og endnu flere af deres yndlingspersoner end først planlagt,
hengiver Dana Sue og Ronnie sig igen til hinanden
og til det lokalsamfund, der støtter dem.
De værdige partnere må kysse.
Ja!
Hey! Lad os feste!
Er Genevieve her?
Nej. Hun arbejder for dem, men er ikke klar til at feste med dem.
Jeg vil gerne møde hende.
Jeg glæder mig til at introducere to skønne personer for hinanden.
Sig, der er flere cupcakes et sted.
Du er heldig. Jeg har nogle her.
Du og Helen har skabt den fineste fest i Serenitys historie.
Det er rart lige at få vejret.
-Ja. -Vi har ting, vi skal tale om.
Jeg har ikke sagt, at Ty ikke vil gå på college næste år.
Fascinerende!
Men godt.
For mange unge mennesker gør bare, som de tror, de skal.
Du støtter ham, ikke sandt?
Ellers havde du vist sagt det straks.
Jeg er lidt bekymret, men det siger jeg ikke til Ty.
Dine bekymringer udvikler sig med dine børn,
og så begynder du at håbe på det bedste,
og du bliver stolt og glad,
når dit barn bliver den person, de skulle blive, uanset alder.
Derfor er jeg komfortabel med at acceptere Jimmys invitation
til at male i hans hus i et stykke tid.
Jimmy?
Jimmy, der for nyligt blev skilt?
Han har lige købt et nyt hus på kysten.
Hvor længe er du væk?
Jeg kommer tilbage, når det ikke længere er sjovt at være der.
Så håber jeg, der går længe, før du er tilbage.
Du fortjener glæde, mor.
Tak.
Det gør du også, min skattepige.
Hvordan går det?
Jeg er glad på mine forældres vegne.
Det er skønt.
Men hvad med dig?
Det var rigtigt at slå op med ham.
Men hvorfor gør det rigtige ondt?
Gid jeg vidste det.
Vi burde lave en studiegruppe og finde ud af det sammen.
Førte vores far din tante væk fra dine forældres fest?
Som at spille Mad Libs, ikke?
Er de sammen for alvor?
Det ved ingen vist.
Skal vi altid bekymre os om vores forældres valg?
Nogle viser kærlighed ved at bekymre sig.
Frugttærte.
Sodavand.
Op med dem.
Vi skal tale om noget.
Ja, jeg vil også tale om noget.
Tak, fordi I hjalp i dag.
For forældre.
Lily, hvad er der galt?
Det er en smuk dag, men jeg kan ikke stoppe med…
Jeg tror, mine forældre går fra hinanden. Min mor tager på forretningsture,
men jeg frygter, at hun en dag ikke kommer tilbage,
og jeg tror, min far er ligeglad. Jeg…
Mine forældre blev separeret, og her er de,
hvor de fornyer deres løfter foran hele byen.
Min mor tager ofte på arbejdsture. De blev sammen.
De er så forelskede, at det er klamt, så…
Uanset hvad er vi her for dig.
For os tre, ikke?
Ja. Skål.
Skål.
De er, som vi var i den alder.
-Så lækker! -Du fik den bedste!
Og sikke meget, vi har været igennem. Både uvejr og regnbuer.
Jeg havde aldrig overlevet uden jer to.
Uanset hvad der sker, skåler vi, lever livet og glædes.
Tak for i aften. Ikke kun fordi I fik det til at ske,
men for at minde mig om, at det var vigtigt.
Vi vil altid fejre med dig.
Og se, hele byen ville også fejre med dig.
Det er det, fru Frances længtes efter.
Arven lever videre.
Lokalsamfundet vokser.
Fremtiden skinner.
Hey, skal vi kaste buketten eller ej?
Lige her!
-Herovre! -Annie, ned med dine hænder.
Nu!
Du greb ikke buketten.
Jeg skal vist trænes.
Tekster af: Niels M. R. Jensen