Og derfor er Amor blind.
Vi kommer for sent i skole.
Er din Pokémon stukket af? Seriøst, hvad er der?
Hjertesorg og forræderi.
Det sædvanlige.
Nellie ville mødes med mig, så hun kunne droppe mig.
Hun kom fra Castlewood for at knuse mig.
Og hun var ikke den hemmelige beundrer med nellikerne.
Det stinker.
Ja, det gør ondt.
Ja, det bliver bedre.
Men du skal beslutte, hvad du vil huske og glemme.
-Ens første kærlighed er speciel. -Jeg vil have en pige, der kan lide mig.
-Er det meget at bede om? -Du finder hende.
Måske opdager du, hun har været lige foran dig længe.
Vent lige.
En anden må have sendt mig blomsterne. Men hvem?
Det ved jeg ikke.
Bedrager mine øjne mig?
Besøger min mor endelig vores spa?
Og ikke som din mor, men som en meget interesseret kunde.
Jeg vil booke en aftale hos Genevieve.
Nu er ansigtsbehandlinger ikke fjollede.
Jeg sagde vist, at de kunne blive set som fjollede,
men når situationen kræver…
Hvilken situation?
Serenity flyder over med kvinder, der skinner,
og jeg vil være en af dem.
Genevieves kalender er altid fuld.
Jeg vil prøve at finde dig en tid.
Mens du gør det,
vidste du så, at Katie skrev et brev til mig?
Et brev?
Når hun næsten ser dig hver dag?
Det var
en slags tak til mig.
Smuk, hjertegribende,
og hun skrev…
…så mange rørende ting om min kunst.
-Det inspirerer mig til et nyt projekt. -Det anede jeg ikke.
-Der foregår mange ting i hendes hoved. -Ja.
Gaven er at se mine børnebørn nyde de samme hobbyer,
som Walter og jeg gjorde for æoner siden.
Katie og Kyle skriver, og Ty restaurerer din fars skrivebord.
Gid de lærte far at kende.
Han ville have gjort et stort indtryk på dem,
ligesom dig.
De kender ham.
I dig.
Din fars arv og min
er allerede sikret.
Hvad?
Den aftale snupper jeg lige.
Nej, du kender ikke mit system. Du ved ikke, om tiden er ledig.
Jeg kender alle tre ejere. Det må da betyde noget.
Slet ikke.
Fortæl mig, hvad anledningen er, og jeg booker en tid til dig.
Hvem er du mere bange for, Helen eller Dana Sue?
Dig. Uden tvivl. Gå op med dig. Genevieve kan se dig nu.
Isaac tænkte, du kunne hjælpe med papirarbejdet.
En slags formel besøgsaftale.
Lige nu er børnebidraget en uformel aftale.
-Og han står ikke på fødselsattesten. -Jeg troede, det var nok.
Har du udpeget en vogter til Bex,
hvis der nu skulle ske dig noget?
Det havde jeg slet ikke tænkt på.
Mine forældre, Garth…
De her ting er ret komplicerede. Lad os begynde med Bill.
Det er ret besværligt at gøre aftalen formel.
Bill skal tage en faderskabstest og tilføjes til Rebeccas fødselsattest.
Får han så ikke mere adgang?
Det er det grundlæggende, før en aftale i retten kan indgås,
men den proces tager tid,
og der er en stor mulighed for, at ingen er glade i sidste ende.
Deriblandt stakkels Isaac.
Han var næsten lige så rystet som mig, da Bill dukkede uanmeldt op.
Hvis jeg må,
loven er ikke nødvendigvis svaret her.
Mange gange er en ærlig og direkte samtale løsningen.
Jeg er gerne mægleren.
Hvorfor er det så svært at komme videre med mit liv,
selvom jeg endelig ved, hvor jeg vil være henne?
Jeg gav slip på min fortid, men den holder fast i mig.
Den følelse kender jeg godt.
Da Bex blev født,
frygtede jeg, at folk i Serenity kun holdt øje med mig
for at se mig mislykkes.
Noreen.
Men I har alle været så skønne.
Dig, Maddie og Dana Sue.
Og mest af alt Isaac.
Bare så skønne.
Og sådan klarer vi os alle igennem.
Vi gør fremskridt med den tro og den styrke
og den eftergivenhed, vi får ved at være omgivet af dem, der elsker os.
Gud og Serenity passer på mig.
Og det er en stærk kombination.
Op med albuen.
Det kan du selv gøre.
Fokuser.
Okay, jeg er klar nu.
Træk mig op.
Nogen narrede mig.
Hvem gjorde det? Gjorde du det?
Jeg var blot medskyldig.
Hjernen bag sagde, det ville være sjovt, og det var det.
Helen eller Dana Sue?
Min egen mor?
Er det mor, der spørger ind til narrestregen?
Det er Vicky.
Vicky?
Din eks?
"Jeg er i byen og skal tale med dig."
"Mød mig ved La Maison du Pain i overmorgen klokken 20."
Gør det. Det er fint. Jeg stoler på dig.
Tag med mig.
Nej. Jeg vil ikke være…
Det ville gøre mig glad.
Med glæde.
Min kæreste og jeg møder dig der.
Kæreste?
-Ikke din vilde rødhårede elsker? -Så hurtigt kan jeg ikke skrive,
men jeg har det i baghånden, hvis hun…
"Skønt."
"Reservation til fire."
Fire?
Så hun tager også sin partner med?
Partner,
kæreste, bodyguard, bedste ven, et eller andet.
Vicky hader at være alene.
Det er lige meget. Det skal nok gå.
Det skal det nok.
Godnat.
Wally sagde, han har fine nye kjoler, når vi er klar til at prøve dem.
Skulle vi ikke til Charleston?
Vi behøver ikke tage nogen steder hen. Ronnie og jeg dropper fornyelsesfesten.
-Hvorfor? -Er I sikre?
Sådan må det blive.
Vi laver noget simpelt med pastor June, os, Annie, jer to.
Dana Sue, hvorfor? Det er om to uger.
Invitationerne er underskrevet, og vi er klar til at levere dem.
De penge, der var afsat til festen,
gav Ronnie til Kathy, så hun forlod byen.
Og nej, vi talte ikke om det først. Ja, vi bearbejder det.
Og nej, jeg aflyste ikke, fordi jeg var irriteret.
Det føles bare ikke rigtigt længere.
Vi er ikke flade, men det virker prangende og pralende nu.
-Hvor uheldigt. -Det er jeg ked af.
Vi kunne lave en nedskaleret version.
Noget elegant, intimt, glædeligt.
Og starte forfra, når der er mindre end to uger til? Jeg kan ikke.
Det kan vi.
Du skal ikke løfte en finger. Giv os gæstelisten. Vi gør resten.
Man skal fejre kærlighed, også på et budget.
Lov mig, I holder det småt.
Ingen skal få hovedpiner på grund af det.
Det sværger vi.
Okay.
Os fem plus Cal og børnene.
Paula, Isaac og køkkenpersonalet. Det er det.
Enig. Den indre cirkel, blomster, noget mad og kage.
-Vil du ikke have en kage? -Jo da.
Vi finder den bedste kage i Serenity.
Hvad er problemet?
Nå, det handler om personen, der skal lave den.
Hvad er status med Erik, for jer begge?
Inviter ham om nødvendigt. Det er ikke et problem.
-Det tror jeg. -Ikke på grund af mig!
På grund af mig.
Jeg sagde, jeg ville give ham plads, og jeg har intet hørt fra ham.
Så måske vil han heller ikke være i selskab med mig.
Jeg siger ikke, han ikke vil være i selskab med dig.
Jeg så ham på grønttorvet. Det vil han ikke.
Hvad skete der?
Akavet i offentligheden. Det er jeg god til.
Okay, I skal forstå, at jeg ikke prøver at fikse noget,
men giver vi ham muligheden for at tage med?
-Det kan føre til… -Nej!
Nej.
Fint. I giver mig intet valg.
Hvis jeg personligt skal besøge alle bagerier inden for 80 kilometer
for at finde en god kage, så gør jeg det for jer to.
Er vi ikke velsignede?
Mit krus løber over, men ikke mit margarita-glas, så…
Sådan. Okay.
Lad os tale om det andet madspørgsmål, præsentationen for det tværreligiøse råd.
Det ser godt ud. Men jeg vil gerne øve det en gang til
inden mødet.
Jeg kan ikke smutte fra restauranten i morgen, men aftenen efter.
Jeg kan ikke. Jeg skal spise middag.
Med June?
Med Cals eks.
-Nå. -Ja.
Skal du bruge en consigliere?
Jeg tager med Cal,
og Vicky medbringer en endnu ukendt spiller. Det bliver så skægt.
Sig bare det til dig selv.
-Jeg siger det til Cal. -Er han nervøs?
Han er et eller andet. Jeg kan ikke finde ud af det.
Forbliv rolig og fokuser på, hvor højt du og Cal elsker hinanden.
Og husk hvert eneste ord, for vi vil høre alt om det.
-Jeg stopper ikke med at takke jer. -Det har du bare ikke at gøre.
Ash Grove er et stort arbejde.
Vi har talt om alt udstyret. Vi skal have styr på dræningen.
Vi har brug for en voksenkonsulent.
Såsom hr. Ramsey. Vi bør betale ham for hans tid.
Det bliver dyrt.
Derfor vil jeg lægge en video op på nettet,
frigøre vores kreativitet, så folk vil bidrage.
Den legeplads kan laves om til et fantasiland.
Sophie, du og Willow kan lave en rammefortælling til videoen.
Så alles fantasi slippes løs.
Drømmevæverne klarer det.
Jeg er helt med på det her, men det virker usandsynligt,
at vi kan ændre en offentlig park uden en byggetilladelse.
Jeg går gerne til rådhuset.
Jeg tager med.
Hall gemmer sig ikke, som borgmester Lewis gjorde,
men bureaukrati kan stadig være svært.
Det ved jeg fra vores mor.
-Okay. Lad os gøre det! -Ja!
-Jeg skal bruge nogle af dem. -Gode gamle Ty.
Han tror nok ikke, jeg er kendt nok her til at klare det.
Han hjælper bare. Han er der, når jeg har brug for ham.
Må være en Townsend-ting. Deres mor gør meget for Serenity.
Ty følger i hendes fodspor, og Kyle er en leder.
Kyle arbejdede hårdest af alle i VBS.
Han er så sympatisk.
Farvel.
I bad om en rimelig pris for sandwiches,
og det er et fair beløb.
Det er fantastisk, at du tilbyder os maden gratis,
men vi insisterer på at betale.
Ikke en øre. Ikke hvis det er for Dana Sue og Ronnie.
I skal ikke presse på. Vi har bestemt os.
Vi har et budget.
Fint, men det er betalt og har været det i årevis.
-På grund af hjorten. -Hjort?
Hvad er det, 15 år siden?
En stor hjort brød ind i vores køkken og smadrede vores olivenglas.
Vi skulle holde en stor fødselsdag,
og gæt hvad fødselsdagsdrengen ønskede på pizzaen?
Ekstra oliven.
Dana Sue kom hen med 12 glas oliven af alle slags
og ville ikke have en øre.
Renten på det lån ligner de sandwiches, I skal bruge.
Hvordan vidste vi ikke det?
Vi sætter pris på det. Og det vil de også gøre.
Men jeg har en anmodning.
Er det muligt at komme med?
Vi elsker Ronnie og Dana Sue så højt. Det ville være som vores børns bryllup.
Jeg tror ikke, vi kan tilføje folk til gæstelisten.
Det er en meget lille fejring.
Vi forstår.
Krystalklart. Vi bærer ikke nag.
Vi ville bare spørge.
Send vores lykønskninger sammen med sandwicherne.
Vi kan tale med June om at få ekstra stole fra Prince of Peace.
Det er en lille udvidelse af gæstelisten.
Og Dana Sue og Ronnie bliver så glade for at se jer!
Skønt. Og jeg vil vædde med, hvis der er plads til Collins,
vil han gerne sørge for træet til porten gratis. Jeg ringer til ham.
Det er kun to.
Tre.
-Hvad har I brug for? -Det er fint.
Rigtig mange vil gerne hjælpe til og fejre dem.
Jeremy.
Jeg vidste ikke, du også var mælkemanden. Jeg burde tilmelde mig.
Har du ikke gjort det? For de er til dig.
Frisk gedemælk.
Kom du hele den vej for at give mig dem?
Delvist.
Magnolias søgte mine råd, og måske kan jeg være med i deres madprogram.
Da Isaac sagde, du arbejdede her, ville jeg tage en gave med.
Jeg skal snakke med Isaac. Alle skal ikke tro, jeg skal plejes.
Ikke forplejning. Deling.
Og jeg kender også til lækker gedemælk-yoghurt.
Forhåbentlig har jeg det næste uge.
-Måske kommer du forbi. -Måske.
Undskyld, men damerne er sent på den.
Der går lidt tid, før de er her.
Jeg venter med glæde, medmindre jeg forstyrrer dig.
Jeg tror ikke, du vil forstyrre mig for meget.
Jeg elsker noget ved Dana Sue, Helen og Maddie.
De så noget i mig, ingen andre gjorde.
Og nu får jeg lov til at bidrage, så jeg rykker et niveau op.
De ved, hvordan man får blomster til at blomstre.
Derfor er jeg her.
Så efter du sætter tallene fra mindst til størst,
kan du begynde at afgøre, hvordan antallet af fisk, hver delfin spiser,
relaterer til akvarie-gennemsnittet. Forstår du?
Det er spild af penge at købe kaffe til mig og ikke høre efter.
Jeg prøver. Matematik er bare ikke for mig.
Pis med dig.
Baseball er lige så meget matematik som en sport.
Dit problem er noget andet.
Frøken Witt.
Hvem er det?
En slem lærer, der fik mig til at hade matematik.
Selv hvis jeg svarede korrekt, straffede hun mig for forkert metode.
Ja, jeg har også haft hårde lærere,
men én dårlig oplevelse bør ikke være nok til, at du opgiver noget fuldkommen.
Hvis jeg gjorde det,
havde jeg afvist dig, efter du uden succes forsøgte at flirte med mig.
Mind mig ikke om det.
Prøv det her.
Musik er også matematik.
Pointen med statistik er at ekstrapolere din egen melodi fra noderne.
Hvis du ikke kan lide noder, kan du bedre forstå materialet
ved at lave egne sange med dataet.
Cool.
Jeg er totalt frisk på det,
så længe vi også kan tale om rigtig musik.
Min yndlingslyd. Indsats. Det er en aftale.
Det er kun os piger i aften. Har du tid til en historie?
Altid.
-Har du en bog, du vil læse? -Nej, jeg vil have en original fra mor.
Okay.
Der var engang en smuk prinsesse ved navn…
-Katie! -Hvordan vidste du det?
Okay, prinsesse Katie var stærk,
klog og smuk, og hun havde en glitrende rustning.
Katie gjorde mange vigtige ting for sit kongerige,
men den vigtigste ting var
hendes evne til at skrive magiske breve.
Nogle gange gjorde de breve folk glade,
stolte, eller de følte sig specielle.
Men hendes magi var, at hun altid kunne sige det rigtige
for at hele folks hjerter.
Når man heler folks hjerter,
kan de dræbe drager eller bygge slotte
eller bage brownier.
De kunne gøre det nødvendige, så deres kongerige blev et bedre sted.
Hvad…
Jeg skal skrive flere breve.
Det er sengetid. Du kan skrive breve i morgen.
-Vil du skrive dem med mig? -Det kunne være sjovt.
-Elsker dig. -Elsker dig.
-Godnat. -Godnat.
Det ville være et godt sted til rollespil.
-Måske kan vi lave en elverskov. -Eller en fe-landsby.
Vi kan komme med paddehatte og lyskæder. Jeg kan have sommerfuglevinger på.
Så…
Borgmester Hall har godkendt initiativet.
Fantastisk! Tak til jer begge for jeres hjælp.
Det bliver så godt. Og også sjovt.
Kyle, kom og se rutsjebanen. Vi vil lave et krystal-vandfald.
Et øjeblik.
Du gjorde det godt i dag.
Tak. Men det gjorde du også.
Jeg var ikke nervøs, da han spurgte ind til forsyninger, fordi du bevarede roen.
-Hvad er din hemmelighed? -Min mor.
Hun kan det her med tydelig og ærlig kommunikation.
Jeg lærer det stadig. Hun siger, når du intet har at skjule,
-har du intet at frygte. -Det skriver jeg ned.
Jeg har meget at lære om at være ligefrem.
Laver du sjov?
Du er den mest tydelige kommunikator.
Ikke altid.
Ikke da det talte. Ikke med os.
Jeg dummede mig.
Da vi slog op,
forstod jeg ikke, at du ledte efter en løsning,
og jeg skubbede dig væk.
Jeg forstår det nu.
Med forsinkelse. Undskyld for det.
Det betyder faktisk mere for mig nu, end det havde gjort dengang.
Cool.
Det er Vicky.
Calvin.
-Calvin? -Jeg ved det.
Det er Maddie.
Hej.
Sikke en smuk ring.
Den er ny.
Jeg bytter opad.
Det må være derfor, du ville mødes.
Det føltes forkert at planlægge det og fortsætte uden Calvins velsignelse.
-Hvorfor min velsignelse? -Vi er i Cal-zonen!
Drew? Wow. Jeg genkendte dig næsten ikke.
Vicky syntes, skægget kløede. Godt at se dig.
Vi har så meget, vi skal indhente. Hen til bordet.
Kom så.
-Drew. Altså… -Jep, ham fra den famøse slåskamp.
Men uden skægget kan man se det. Ingen ar.
-Har han altid haft en lighed? -Jeg så den aldrig.
Kom. Lad os få det overstået.
HER ER NOGET MERE INDLYSENDE END NELLIKER.
Lily?
Var nellikerne fra dig?
Du skulle vide, at nogen synes, du er fantastisk.
Jeg lod mig nok rive med og fik lavet noget rod.
Men du kørte mig hen til Nellie.
Jeg vidste ikke, I havde noget sammen.
Da jeg kørte dig, anede jeg ikke, hvad jeg gjorde.
Bagefter var jeg for flov til at sige noget.
Wow.
-Er du vred på mig? -Nej. Det er skønt.
Meget skønt. Jeg prøver bare at forstå det.
Kan vi…
Du ville have, at jeg vidste,
at nogen synes, jeg er fantastisk?
Da vi flyttede hertil,
sagde min søster, jeg skulle være på en bestemt måde,
klæde mig på en bestemt måde for at gøre det rette indtryk,
men jeg har holdt øje med dig siden VBS, og du er dig selv.
Ærlig. Autentisk.
Unik.
Jeg vil prøve at være det samme.
Jeg vil også gerne invitere dig ud på pizza,
bare os to, hvis du er interesseret?
Jeg babysitter lige nu.
Ja da. Ikke i aften, men snart?
Det ville være fedt.
Cool.
Calvin, jeg har undersøgt dit liv lidt.
-Det behøvede du ikke. -Nej, det var sjovt.
Jeg så, at du var lærer i high school,
-og du tabte statsmesterskabet. -Det er gammelt nyt.
Jeg er tømrer nu, og jeg elsker det.
Han ombygger en vens hus. Det er så smukt.
Og han er medejer af en restaurant.
Det lyder godt.
Vi planlægger Drews pension, selvom det først er om mange år. Ikke, Drew?
Vicky håndterer mine investeringer. Når jeg trækker mig…
Som sker på hans egne vilkår.
Det håber jeg, men Vicky sørger for, vi kan rejse og være sammen
og more os.
-I er heldige. -Pension er en stor forandring.
Hvad skal så nære din sjæl?
-Jeg er ikke med. -Kampen fortsætter uden os,
men nogle kan ikke klare at blive efterladt af deres første kærlighed.
Hvad er din plan, når den opmærksomhed, du fik,
går videre til en ny spiller?
Brormand, det har jeg lukket ude.
Det kan jeg ikke tænke på. Men du har ret.
Det er i baghovedet. Det bliver umuligt at leve væk fra banen.
Jeg skal friske op.
De behøver ikke være perfekte. Kun du ser godt efter.
Vi behøver heller ikke skynde os, medmindre du har mobil-abstinenser.
Jeg er så stolt af dig, Annie.
Du er en utrolig datter
og en ekstraordinær ung kvinde.
Men jeg må balancere min tro i dig
mod alle de ting, du stadig skal lære.
Det er ikke sjovt at være fængselsinspektør.
Men jeg er taknemmelig.
Jeg har haft lang tid til at tænke på konsekvenser,
hvad jeg vil have i et forhold og hvilken mand, jeg vil have ved min side.
Dig og far.
Jeg ser ikke forbindelsen.
I havde problemer,
men I fandt sammen igen, når I kunne være løbet bort.
Godt, du er stolt af mig.
Jeg er også stolt af dig.
Tak, fordi du lytter og lærer.
Jeg vil have en kærlighed som din.
Venter du på mig?
Jeg ville tale med dig under fire øjne. For at undskylde.
-Er det rigtigt? -Kvinde til kvinde.
Jeg ville snakke med Calvin, men ikke gøre jer kede af det,
da jeg sagde, at han er færdig, og Drew har mange gode år.
Jeg vidste ikke, det ville lyde så ynkværdigt.
Du behøvede ikke at undskylde… for det.
-Hvad antyder du? -Jeg antyder ikke noget.
Jeg siger direkte, at middagen kunne have været en e-mail.
Men jeg indser, at det havde snydt Cal og mig for at se
Drew blive lavet om til Cal.
Det er latterligt.
Jeg vidste, Calvin var usikker.
Selvfølgelig fandt han en usikker pige.
Skatter,
hvis der er én ting, jeg er fuldkommen sikker på,
er det vores kærlighed.
Du skal forstå noget.
De få gange, dit navn er blevet sagt,
har Cal været diskret og respektfuld.
Så hvis du kom for at finde ud af, hvilken magt du stadig har over ham,
kunne jeg have sparet dig for turen og den dyre mad.
Og hvis du kom for at finde drama,
peger jeg dig mod den lokale biograf.
Cal er kommet videre.
Du skal også selv komme videre.
Godt, at du klarer dig godt. Måske kan jeg ringe
og få nogle tip, når der er behov for det.
-Næppe, men jeg ønsker jer det bedste. -Det gør vi begge.
Jeg er glad på dine vegne, Vicky, og jeg ønsker, I finder lykken.
Måske endda så lykkelige som vi er.
Jeg er træt. Skal vi tage tilbage til værelset?
Klart. Godnat.
Det gik godt.
Jeg blev lidt bekymret, da I rejste jer på samme tid.
Det, du sagde, kølede hende ned.
Det lignede, hun havde set et spøgelse.
Det er Vickys valg at være hjemsøgt.
Salige er de, der giver slip på deres fortid
for at omfavne glæden ved deres fremtid.
Jeg har ikke ord for, hvor højt jeg elsker dig.
SERENITY SERVERER
Serenity Serverer-initiativet vil syntetisere og støtte
de madprogrammer, jeres menigheder står for.
Magnolia Community-fonden
har som mål at tilbyde nærende, billige og smagfulde måltider,
som let kan deles ud, fryses ned og varmes op.
Vi har to hovedmål.
Først at række ud til dem, der måske ikke allerede er i vores lokalsamfund.
For det andet at servere andre
med troen på, at madkvalitet øger livskvalitet.
Jeres plan ville udfylde hullerne i Serenitys madprogrammer.
Helt bestemt, Rabbi Berton.
Vi vil ikke erstatte, men supplere.
Alle i lokalsamfundet skal vide, at de har nogen at vende sig mod,
uanset hvor de går i kirke, eller om de går i kirke.
Vi har et spisekammer hos os.
Moskeen leverer varer til ældre, og Skt. Cecilia kører mad ud.
Kan jeres initiativ udnytte disse programmer?
Pastor Mosby, vi ser frem til at finde ud af det hele sammen.
Jeg tror, vi har nok information til at gå videre med afstemningen.
Enig.
Hvem stemmer for?
Mødet er hævet.
De damer, tak for det.
Jeg håber ikke, det er jeres eneste projekt.
Tak, pastor.
-Det var så lidt. Godt gået. Hav det godt. -Tak.
Tillykke!
Tak, fordi du fik os på dagsordenen.
Og for coachingen før.
I er ikke nær så skræmmende, som jeg forventede.
-Men hvor skræmmende bliver arbejdsbyrden? -Ikke arbejde. Glæde.
Amen til det.
Amen.
Frøken Emily tjekkede alle bordene og taskerne.
Ingen havde Aidens madkasse,
og Aiden græd, fordi han ville have en Star Crunch.
Jeg ville give ham min.
Bliv i stolen, Katydid.
Men så fandt de hans madkasse på toilettet,
og han havde allerede spist sin Star Crunch.
Sæt dig ned og spis din mad.
-Og Kyle, hvad har du gang i? -Jeg dater en ældre kvinde.
Nå, det er meget…
-Hvem? -Lily.
Wow! Siden hvornår?
Vi planlægger vores første date.
Kyle, hvem er Lily?
En pige i skolen.
Og hvem er du interesseret i?
Ikke nogen. Jeg har travlt med skole, arbejde,
og jeg hjælper Kyle med at renovere Ash Grove-legeplads.
Renovere? Den er ikke så gammel.
Jeg tog Katie med dertil.
Vi morede os mægtigt,
indtil hun havde gynget så meget, at hun blev svindel og næsten kastede op.
Det må man ikke sige ved spisebordet, far.
Det var mig, far.
På gyngen. I femte klasse.
Nej, det kan ikke passe.
Vi bør snart tale med hr. Ramsey om den rækkefølge, han anbefaler.
Indsamling først.
Vi skal have et budget, så vi er ansvarlige.
Jeg er stolt af jer.
Jeg klapper lige i.
Jeg tænker bare på, hvor hurtigt I vokser op.
I stedet for barkflis, kan vi så bruge strimlet gummi,
der er godt for planeten, men også elastisk?
-Det er dyrt, Katie. -Du kan bare sige nej.
-Av! -Okay.
Måske donerer en forretning det.
Mine søstre. En drink. Desserter. Så er verden i balance.
Ja, vi er tilbage, og vi trives.
Serenity Serverer-initiativet er lovende,
og planlægningen af fornyelsen af løfterne går også fremad.
Hvis bare vi kunne finde en god kage.
-Jeg ved, hvad du vil sige. -Nej, du gør ej.
Jeg vil ikke tvinge jer til at tale om Erik, når I ikke vil.
Det værdsætter jeg, og det gør Dana Sue også.
Okay. Så udover kagen, hvordan går det med min mini-fornyelse?
Fint.
Man kan sige strålende.
Du milde moses. Hvad er der galt?
Jeg er bekymret over, at du antager, der er noget galt.
Og med rette.
Maddie stirrer på bordet, som ikke er så interessant.
Og du laver det der "jeg er en advokat, betvivl mig ikke" med din stemme.
-Jeg ville være diskret. -Det afslører dig.
-Nej. -Hallo, I to.
-Det er ikke så mange. -Hvabehar?
Ja. Gæstelisten er bare blevet udvidet en smule.
-Ja. Nærmere en bitte smule. -Ja.
Vær tydelige.
-50 eller 60 indtil videre. -Hvad?
Fald ned.
Nej!
Jeg sagde jo, at budgettet ligger fast.
Nu får alle en halv øl og tre peanuts.
Budgettet stiger ikke. Alle, der kommer, tager noget med.
Eller alle, der kommer med noget, insisterer på at komme, men…
Vi har et nyt sted, som hjælper med budgettet.
Hvordan dog det, eftersom græsplanen ved spaen er gratis?
Det er Axel og Rhiannons lade også.
En gave til dig og Ronnie fra Jeremy.
Ja.
De damer, tusind tak, fordi jeg måtte komme forbi.
Ja da. Helen Decatur.
Charles Perkins. Vi gik på journalisthøjskolen sammen.
Dana Sue Sullivan. Det er skønt at møde en af Peggys gamle venner.
Jeg foretrækker "nære ven."
Maddie Townsend.
Charles er en meget succesfuld undersøgende journalist.
-Du skulle have vist dem din bog. -Hvilken en?
Jeg bad Charles om hjælp til min undersøgelse.
Jeg er så træt af folk, der forlader deres ansvar,
bare fordi det er bekvemt.
Peggy er en god borger.
Det er den største kompliment, jeg kan give.
Tak, Charles, men det her handler ikke om mig.
Du skulle møde damerne, fordi de er ledere her i lokalsamfundet,
Og de gik imod dårlig ledelse.
Jeg er ikke vant til at blive kaldt en leder.
Trent var bare en smålig og hævngerrig nar.
Du bliver sjov at interviewe. Tag mit kort.
Vi vil ikke tage mere af jeres tid.
Tak igen. Undskyld, fordi jeg afbrød jeres dessertspisning.
Vi planlægger fornyelsen af mit løfte.
Tillykke!
Tag med. Og Charles. På lørdag. Vi sender en invitation.
Det er en aftale.
-Vi ses. -De damer.
Farvel, Charles.
Hvad med din lille event?
I overbeviste mig om, at et par venner til er fint nok.
Laden er stor, ikke?
-Skal vi invitere andre venner? -Stop så!
Det vil gå, som skæbnen vil det.
Sid på sengen. Jeg laver lektier på gulvet.
Selvom du har det skrivebord?
Er det, hvad jeg tror?
En telefon? Ja, Ty lavede den til mig, da jeg fik stuearrest.
Du havde ret.
Han er en god person.
De gode lærer og ændrer sig.
CeCe kan skrive, når hun er færdig. Så bringer jeg dem til rådhuset.
Jeg er så glad for, at du og CeCe arbejder godt sammen.
Det er vildt, ikke?
Jeg ser hende på en helt anden måde.
Det er også, fordi jeg ser mig selv på en anden måde.
-Vi ses. -Hey!
Du kan ikke bare sige sådan noget og gå!
Ind med dig.
Efter jeg fandt ud af, at baseball ikke var meningen med livet,
er alle andre prioriteter og følelser begyndt at ændre sig.
Er det spændende eller skræmmende?
Begge dele.
Jeg elsker et ærligt svar.
Jeg er også god til andre ting.
Ting, der gør mig gladere. Måske endda modigere.
Var du bange før?
Ja, for at skuffe folk.
Jeg har erfaret, at dem, der elsker os,
kan virke skuffede i øjeblikket.
Men det, vi opfatter som skuffelse, er i virkeligheden frygt.
Frygt for vi bliver såret eller fortabt, og at de ikke kan beskytte os.
Men de, der virkelig elsker os,
er også de første, der løfter os op, når vi falder.
Men skal jeg ikke selv kunne stå?
Det håber jeg bestemt ikke.
Jeg er lidt længere henne i rejsen, end du er, unge mand,
og jeg holder stadig godt fast, når nogen tilbyder en hånd.
Så det er okay, at jeg ikke har en overordnet plan for mit liv?
Selvfølgelig.
Nogle bliver født med et mål,
men de fleste af os finder ud af det stykke efter stykke.
Det gør jeg stadig.
Dig?
Ville du ikke være advokat, siden du var lille?
Jo,
men en profession er blot et af de valg, vi træffer, mens vi finder ud af målet.
Nogle af mine andre valg har ikke båret frugt.
Ryan?
I meget lang tid troede jeg,
at jeg vidste, hvem jeg ville bruge livet sammen med.
Og nu gør jeg ikke.
-Fortryder du den tabte tid? -Nej. Jeg ville ikke kalde den tabt.
Den lærte mig ting.
Og gør det stadig.
Min fortrydelse, hvis jeg har en, er at jeg holdt fast…
…af alle de forkerte årsager.
Jeg vil være mere åben over for forandring.
-Forandring er skræmmende. -Ja.
Men noget er mere skræmmende.
At være den samme mand om 20 år, som du er i dag.
Jeg vil ikke gå på college.
Det er en åbenbaring!
Men er det en fejl?
Den samtale skal du tage med din mor.
Men tag den!
Fuldt hjerte, fuld stemme.
Hun skal nok lytte.
Der er andre ting, jeg vil lige nu.
Jeg vil udforske andre valg, der bringer mig…
Glæde.
Ja.
Godt.
Du er heldig at have så mange muligheder.
Ty, det eneste permanente valg, du nogensinde skal træffe…
…er at være et godt menneske.
Titlen bliver Kærlig hilsen, prinsesse Katie.
Sådan skriver hun under på sine breve, og sådan spreder hun sin magi.
Kærligt.
Jeg vil skrive bogen.
Min version af en tak til Katie,
fordi hun inspirerede brevene, der bragte Magnolias sammen.
I kan begge takke mig
for alle de dejlige gaver, I har arvet fra jeres matriark.
Det er netop derfor, du bør illustrere den.
Mig?
Det ville være skægt for tre generationer at arbejde på noget sammen.
Og se Vreeland-arven i aktion.
Hvad synes du, dronningemoder?
Jeg er beæret
over at slutte mig til mine prinsesser.
Hvad er der, mor?
Jeg er jo en god lytter.
-Jeg kan stadig ikke finde den rette kage. -Mor, ring til Erik.
-Og hvad skal jeg sige, skat? -At du er ked af det.
I tog begge valg, der virkede rigtige på det tidspunkt,
men ikke gør det længere.
-Og hvis han ikke er enig? -Det er han nok.
Ellers forklarer han, hvordan han har det,
fordi han respekterer dig og holder af dig.
Gid det var så nemt.
Er det ikke det?
Det kan regne. Tag din jakke med.
REGLER PÅ TENNISBANEN
Eftersom jeg vandt, må jeg spørge. Hvad tænker du på?
Ikke noget.
Ja. Erik tænker også på dig.
Ring til ham.
Jeg har udsat ham for nok.
Du er læge. Du ved, at sår skal bruge tid på at hele.
Respekterer du hans følelser, eller undertrykker du dine?
Er det ikke bedre at ringe og høre ad
fremfor at gøre intet og tænke på, hvad der kunne være sket?
Tekster af: Niels M. R. Jensen