Den var alltid full av kola.
Vi brukade sno lite ibland och du låtsades att du inte såg nåt.
En på varsin sida av munnen
och sen bita ihop och käkarna inte gick att öppna.
Du fick kittla oss tills kolan gav upp.
och lät oss pladdra.
Så mycket sötma.
Tack.
Sa du nåt?
Inte till dig.
Det här känns som böcker och de sista är också böcker.
Jag levererar dem idag mellan intervjuerna.
Miss Frances löste generationsskiftet bra.
Att ha så många vänner att nästan all kvarlåtenskap kan få ett gott hem.
Jag känner mig som jultomten. Eller kanske Rudolf.
Du skulle vara en underbar tomte,
men du behöver fler milkshakes för att fylla ut dräkten.
Men jag är tillbaka i Serenity för att stanna.
Inga fler resor. Inte på julafton heller. Men en milkshake sitter alltid fint.
Känn ingen press eller så, men vem har du pratat med om jobb hittills?
Här ser du den nya lärarvikarien i Serenitys skolsystem.
Grattis! Och vilken tur för barnen.
Det är bara tills vidare.
Jag vill ju få användning för mina erfarenheter.
Jag ska fråga Jeremy om han behöver hjälp på gården.
Han kanske behöver ett nytt akveduktsystem.
Din specialitet.
Antagligen inte, men kanske en ny lada eller en brunn.
Jag gillar hans verksamhet,
men jag pratar även med Peggy och en jordbrukskonsulent.
Du kan alltid bli borgmästare.
Förr trodde jag…
att man liksom stagnerar om man rotar sig.
Och det skrämde mig.
Men nu när jag bor med dig inser jag det fina.
Styrka och näring.
Stabilitet och stöd.
Jag vill att du ska veta hur mycket jag uppskattar det du gör.
Serenity har en plats för alla, och jag vet att du hittar din snabbt.
På tal om platser, finns det möjligen nån plats
för min San Francisco Giants-affisch?
Vilken fin liten vink.
Ett steg i taget.
När du är ute på dina möten och intervjuer,
fråga efter ställen att hyra också.
Kan vi prata lite? Enskilt?
-Det här mellan oss. -Aj, aj.
Det är allvarligt, men det finns säkert nån rimlig förklaring.
Men i alla fall…
-Är du okej? Gäller detta… -Åh, nej.
Det gäller Trent. Han är borta.
-Borta? Hur då? -Försvunnen.
Jag ville prata med honom efter hans dramatiska tal,
men jag hittar honom inte.
Henrietta svär på att hon inte vet var han är.
Jag antog att han avgick p.g.a. revokationen. Är det nåt mer?
Ämbetsbrott eventuellt.
En del av stadens medel tycks ha blivit undansnillade
till hans mutfond.
Jag ville fråga om det men han var borta.
Vad säger Mary Vaughn?
Hon är inte heller anträffbar.
Och vi som pratar dagligen i vanliga fall.
-Hur orolig är du? -Jag har inte bestämt mig.
Jag förstår absolut att du är orolig. Men varför kom du till mig?
Jag har inget personligt emot honom fast Mary Vaugh tror det.
Sullivan's är en mötespunkt.
Folk kommer in för att äta, dricka och prata.
Jag förstår.
Du undrar om jag har hört nåt. Hör jag minsta pip, ringar jag dig.
Annie?
Ursäkta, jag tjuvlyssnade inte med flit.
-Har du hört nåt från Jackson? -Inte sen skattjakten.
De vill inte att jag stör honom medan de är på semester.
Du hörde hur orolig Peggy är.
Säg till om du hör nåt.
-För hennes skull. -Ja.
ÄR ALLT OKEJ MED ER?
AVISERINGAR AVSTÄNGDA
Den trasiga grinden anar inte vad som väntar den.
-Ser jag ut som en torped? -En vad?
-Nån frågade om jag mördat familjen Lewis. -Konstigt.
Om jag får äran för att Trent avgick, fattar jag inte varför, men okej.
Två dar kvar.
Just det.
-Jag glömmer. -Gör du?
Nej. Jag räknar varje minut av de längsta två veckorna i mitt liv.
-Vad är det där? -Inget.
Seså. Visa mig.
Okej.
Jag kan förklara.
Hjälper det dig med vår time-out?
Det är min nya grej.
June och jag har börjat gå på kroki.
Då kanske jag skulle kunna
stå modell.
Bra idé.
Vi kan utveckla våra kreativa färdigheter tillsammans.
Vi kan lära oss några nya.
Den här pausen är så nyttig för oss.
Gröna bönor är nyttiga. Men jag gillar dem inte.
Men jag är stolt över dig. Att prova nåt nytt kräver mod.
Tack. Jag är lite nervös.
-Varför det? -Jag är dotter till en känd konstnär.
Jag har alltid undvikit teckning och målning.
Tänk om jag gör bort mig? Jag vill inte dra skam över namnet.
Det är meningsfullt även om du inte är bra på det.
Och du behöver aldrig jämföra dig med nån.
Fortsätt bara med det som gör dig glad.
Ja, grinden lagar inte sig själv. Här. Tack.
Grattis, superstjärna!
Kära nån! Hälsas alla nya medlemmar välkomna så här?
Bara de som var svårövertalade.
Detta är ett festligt tillfälle. Du kommer att trivas här.
Hoppas det. Det ingår i min kampanj.
Ska du bli borgmästare?
Den förra är visst i Cancún.
Nej, "Nya Noreen"-kampanjen.
Den snälla barnvakten ger mig lite frihet,
och jag ska utforska vad Serenity kan erbjuda.
Ja.
-Vad skulle du säga? -Vilket medlemskap önskas?
Ett dagskort ger dig full tillgång för en dag.
Med ett veckokort kan du gå på alla pass.
Yogaläraren lär vara fantastisk.
Och jag vet nån som kan ge dig specialrabatt
på ett VIP-paket.
Tänk inte på dem. Ja?
-Ursäkta. -Kan jag hjälpa till?
Det är nåt med dig som ser så bekant ut.
Ma'am, kan jag…
-Dr Ahmed. Jag var… -Åhå.
Den duktiga unga damen som vann skattejakten.
Tack, men det var tack vare mina vänner.
Då måste vi bli vänner, för nästa år vill jag ha dig i mitt lag.
Jag har aldrig vunnit, men min kusin Desiree vann för tre år sen.
Ja, vi får prata mer om det senare.
Jaha, vad ingår i VIP-paketet?
Jag intygade de ädlaste avsikter, såg henne i ögonen och bönföll:
"Låt mig visa att jag är värdig att umgås med Nellie."
-Vad sa hon? -"Stick härifrån."
Jag vet. Kan vi inte döpa en Hydra i spelet efter henne?
Eller en Wyvern.
Mrs Lewis är inte direkt farlig.
Okej. Jag börjar skissa.
Låt bli. Jag vill inte förolämpa Nellie.
Fast hon kanske gillar det.
Den sorgsna minen klär dig.
Men du borde kanske gå vidare.
Det finns säkert många som gillar dig.
-Har ingen sett Romeo + Julia? -Nej, men jag vet att de dör i slutet.
Du vet väl att det finns många sidouppdrag i det här spelet?
Hej! Varsågoda.
Tack, Willow.
-Tack. -Japp.
Synd att man inte får ta in dem.
Kyles känslor får inte plats i biblioteket.
Nåt är annorlunda med dig.
Fattar du vad jag menar? Nej.
Nej, inte hon. Det förstör spelet.
Vadå? Vad har jag missat?
Sophie skojar. Nu fortsätter vi.
Ja, jag har gjort en rendering av vår vattenhäxa.
Som ett experiment.
Den är så cool.
Wow! Vad fin hon blev.
Snart kan jag animera dem.
Fast den här…
DET VAR ROLIGT.
Det är Jackson. Du vet vad du ska göra.
Okej. Nu är jag så pass orolig att jag ringer dig.
Snälla, säg att du är okej. Hör av dig på nåt sätt.
Väldigt gott.
Den ska komplettera rätten. Inte ta över.
Ursäkta mig?
Ma'am?
Får jag prata med dig? Om örtträdgården?
Visst.
För mycket muskot. Den ska upptäckas, inte annonseras.
Man kan lägga till nån mer smak, men jag vet inte vad.
Fortsätt experimentera.
Jag vill gärna ha din fulla uppmärksamhet.
Isaac, varför ler du som en fotomodell?
Jag fick rådet att le stort eller gråta lite.
Jag förstår. Vad ville du säga?
Jag vill anlägga en örtträdgård här på Sullivan's. Rätt tid är nu.
Med lite bidrag från Jeremy
kan jag anlägga en billig, ekologiskt hållbar örtträdgård på taket.
Att ha gott om färska örtkryddor vore bra för kreativitet och variation.
Kanske för Baileys sås också.
Jag är alltid imponerad av dig, och det är en trevlig idé, men tyvärr.
Resurserna finns inte.
Tänk på kvalitetskontroll, avrinning och så.
Jaså, men vem har två gröna tummar och utmärkt självförtroende?
Jag kan utarbeta en plan om du är öppen för idén.
Det är jag absolut.
KL. 12.45
Den kan jag ta.
-Jag fixar det. -Det är mitt jobb.
Jag kan gå.
-Erik? -Jag tar hand om detta.
Er lunch.
Ma'am.
-Erik, vi måste… -Tack för beställningen.
Smaklig måltid.
Fan!
-Hur gick det? -Bra.
-Jag hjälper dig. -Det behövs inte.
Det där var inte likt dig.
Lunchrusningen. Sätt igång och jobba.
-Få se. -Jag kan fixa det.
Okej.
Men
hur fixar vi det här?
Det kan vi nog inte.
Inte på en plats där alla håller andan och övervakar mig.
Och din bästa vän inte vågar komma in.
Förlåt mig.
-Det var… -Jag måste ta ledigt.
För att samla mig.
Ja, bra idë.
Kom tillbaka när du är redo.
Okej?
Ja.
Tack.
-Lova mig en sak. -Vad då?
Be Howie titta på din hand.
Fötterna.
Jag har nåt under.
Läser dina fötter collegebroschyrerna?
Mina fötter gillar dem mer än jag.
Ja, men det är augusti nu. Vart vill du söka?
Jag vet inte ens vad jag vill göra med mitt liv.
Det måste vara svårt…
att ha haft framtiden så kristallklar framför sig,
och sen krossas den p.g.a. nån annans handlingar.
Men jag kan säga med viss övertygelse
att inget gott kommer av att stå still och begrunda skärvorna.
Plocka upp de bitar du vill ha och sätt ihop dem.
Det kanske inte blir likadant…
men man kan vara stolt över den nya formen.
Jag fattar… men jag vet inte var jag ska börja.
Jag kan släppa baseboll. Men jag har inte hittat nåt nytt.
Det gör ingenting, men du behöver en plan.
Okej.
Eftersom du inte vet vad du vill,
kanske vi kan börja med att reda ut vad du inte vill?
Okej.
Två högar.
En "nej"-hög framför mig och en "kanske"-hög framför dig.
Okej.
Nej. Det där är inget du får se. Det är en överraskning åt nån annan.
-Är det medveten AI? -Lustigt att du gissar på det.
Jag gillar robotar och trodde att jag hade hittat en själsfrände.
Ja, det har du, och därför vill jag ge dig…
det här.
Det här är ett alldeles speciellt slagträ.
Jag slog en matchvinnande lyra med det på Braves.
Hoppas det ger dig tur som coach.
Jag är glad över jobbet. Men inte över hur jag fick det.
Du fick jobbet för att du är en bra ledare. Laget älskar dig.
Får jag komma till dig när jag får problem?
Självklart. Men det kommer inte behövas.
Jag kommer fortsätta att umgås med mina kompisar.
Min pappa uppfostrade mig ordentligt.
Alltid minnas att framgång beror på att jag står på jättars axlar.
Tack, Cal.
Tack… Och tack till din pappa.
Tråkigt att det blev så.
Alla försökte skydda dig från att träffa Helen.
Det var så pinsamt. Vi fick lite panik.
Men det behövde ni inte. Jag är professionell.
Inget har påstått nåt annat.
Vi är dina vänner och vill hjälpa dig. Men vi gjorde inte det.
Förlåt.
Ni har hjärtana på rätta stället.
Men mitt…
är så förvirrat.
-Vi kan säkert ordna… -Nej.
Jag kan inte vara på en plats där jag varje gång jag tittar upp… hoppas…
och fasar för att se Helen.
-Finns det nåt jag kan göra? -Du gör det redan.
Särskild om du låtsas att vandringen är lika kämpig för dig som för mig.
-Åh, värmen. -Värmen.
-Fukten. -Ja…
-Rädda dig. -Kom igen.
Fortsätt utan mig. Du…
Bland de saker som Frances lämnade till mig
fanns dagböcker, inklusive den här,
och tydliga instruktioner att läsa dem
och sen besluta om och när jag skulle visa dem för dig.
Och jag tror att det är viktigt att du vet, nu.
"Dana Sue kunde ha varit, borde ha varit…
mitt barn."
"Men jag avslöjade inte mina känslor för Patrick i vår ungdom."
"Jag vågade inte följa mitt hjärta,
och gick miste om familjen jag ville ha."
Miss Frances
och min pappa?
Hon var kär i honom hela livet. Men det var obesvarat.
Din pappa hade bara ögon för din mamma,
och Frances respekterade det.
Varför sa hon aldrig nåt?
Hon var rädd att du skulle bli upprörd.
-Varför berättar du det nu? -Fortsätt läsa.
"Hon är inte min genom blodsband, men hon är min i mitt hjärta."
"Hon är modig och förtjusande."
"Det gör mig så stolt."
"Hon är min efterlevande."
Men kära snälla.
-Så det var därför jag fick pengarna. -Frances hade en vision för Serenity.
Hon trodde på vad Serenity kunde göra för sina invånare
och vad de kunde göra för varandra.
Och nu ligger hennes vision i dina händer.
Mina?
Vad kan jag göra?
Läs vidare och ha tålamod med alla känslor som stiger upp
som dimmorna från en damm.
Och viktigast av allt, kom ihåg,
var modig.
Nu kommer allt i ett nytt ljus.
Ronnie och jag kunde inte ha startat Sullivan's utan henne.
Hon gav oss vår dröm.
Var det för att hon såg mig som en dotter?
Så står det inte. Hon trodde på dig.
En själsfrände.
Jag sätter värde på det,
och det är en ära att förvalta hennes arv, men hur?
Se på allt hon gjorde för Serenity.
Se på allt du gör.
Du gör inte som hon. Du gör din grej.
Varför sa hon inget innan jag fick checken?
Hon kanske tänkte berätta.
Det får mig att tänka annorlunda på pengarna.
Och på pappa.
Tänka sig nån tråna efter min pappa.
Jag har sett ungdomsfoton.
Han var stilig. Jag skulle visa honom Serenity.
Wow.
-Så många fina platser. -Snälla… Sch…
Det är fascinerande
att tänka på alla romantiska förvecklingar som Serenity har sett,
generation efter generation.
Kärlekens fröjder.
Ryan och jag ska äta på en fin restaurang på torsdag kväll.
Oj!
Åh! Ni två borde ta med Ronnie och Cal!
-Ett evenemang! Ja! -Ja! Vilken sagolik idé!
-På torsdag har jag andra planer. -En dejt med Cal, kanske?
För att fira slutet på er avhållsamhet.
Nej, jag går på en kurs med June.
Vi går på kroki på kommunala konstskolan.
June. Pastor June?
Kompis-June.
-Varför detta? -Jag testar bara nåt nytt.
-Är vi nåt gammalt? -Sluta nu!
Synd att jag missar middagen.
Berätta inget intressant när jag inte är där.
Som du vill.
Då sparar vi trippeldejt-historierna tills du och Cal är med.
Vi säger så.
-Nix. -Du är hemsk.
Om Mary Vaughn säljer sitt eget hus men är oanträffbar,
ska de flytta till mindre, eller behöver de likvida medel?
Är deras ekonomi ansträngd efter att de slarvat?
Tystnaden är visserligen frustrerande,
men deras ekonomiska situation är mer lik en lyxkryssning
än en kapsejsad roddbåt.
Jag har snokat igenom all offentlig information
och Trent tycks ha passat på alla tillfällen att berika sig.
Som jurist, har du nånsin haft skäl att misstänka…
Peggy! Tror du att jag skulle ha hållit tyst isåfall?
En reporter får aldrig ta nåt för givet.
Tack för hjälpen, Helen. Ring mig om du kommer att tänka på nåt.
Här är en tanke.
-Har du funderat på att kandidera? -Jag?
Ja, du. Vi behöver en ny borgmästare.
En duglig och engagerad ledare.
En som hanterar påfrestningar väl och bryr sig om våra medborgare.
-Du vore en alldeles utmärkt ledare. -Varför ställer inte du upp?
Kära du, du har de talanger som behövs,
och jag tål verkligen inte dumskallar.
-Hej, CeCe. -Miss Helen. Miss Peggy.
Tack igen, Helen.
-Jag ringer när jag har skrivit artikeln. -Tänk på mitt förslag.
Det ska jag. Ha en bra dag, CeCe.
-Jag väntade dig inte. -Hur blir jag myndig?
Mina föräldrar ska flytta. Hela familjen. Till olika ställen.
Pappa hittade ett bättre jobb i North Carolina.
Jaså.
Mamma fortsätter att köra lastbil men hon flyttar mina syskon
till vår mormor i Kentucky.
Jag vill inte följa med. Jag har ju min skola här.
Och jag funderar på college.
Du kan inte tänka dig hur skolan är där mormor bor.
Men när de har flyttat har jag ingenstans att bo här.
Men om jag kan bli myndigförklarad, och jag fyller ändå 18 i vår…
Då kan jag bo själv…
-Du kan bo hos mig. -Vad?
Bo här.
Hemma hos mig.
Med mig.
Jag kom för att be om råd, inte tvinga mig på.
Att ha dig här vore trevligt, inget besvär alls.
Dina föräldrar har väl inte flyttat ännu?
Nej, vi packar fortfarande.
Vi bestämmer en tid då vi fyra kan träffas och prata igenom saker.
Seså. Det kommer lösa sig.
-Okej. -Ja?
Om du vill bo här, förstås.
Du har räddat mitt liv!
Vi borde ha en filmkväll snart.
Först Moulin Rouge, eller den kanske är för gammal för dig.
Ännu bättre, Strictly Ballroom.
Vilken bra service. De borde annonsera så man vet.
Vilken lättnad.
Jag är tillbaka om en halvtimme.
Ja, ma'am.
Vi erbjuder inte barnpassning. Kyle är barnvakt åt en vän.
Nu är han barnvakt åt två vänner.
Det visar att vi borde erbjuda barnpassning.
Helst borde vi börja innan Ashley och jag adopterar.
Om inte jag kan övertyga dig,
kanske detta bevis på efterfrågan gör det.
Idén är bra. Den behöver kanske flyttas högre upp på min lista.
Jag ställer gärna upp en vecka till,
men när skolan börjar får nån ta över.
Handlar det här om skattjakten?
Det är vårt sista år.
Passa på att pröva nya möjligheter.
Men football är liksom inte min grej.
Det är nästan lika kul som baseboll.
Det syns att du saknar det.
Det är vanans makt.
Jag tror liksom att jag har träning snart.
Men spela baseboll då. För att du gillar det.
-Inte för att komma in på college. -Ja, college…
Vänta. Vad var det där?
Inga problem. Jag vet bara inte vad jag ska göra med mitt liv.
Många vuxna vet inte det heller.
Det är därför man måste pröva sig fram.
Pratar vi om football igen? Nej.
Så nonchalant. Bara "nej"?
Inte: "Kanske, jag ska fundera." Bara "nej".
-Nej tack. Kom nu. -Bättre, men fortfarande fel svar.
HEJ. DET VAR KUL LEVERERAT
Enligt dina önskemål har vi ett mindre evenemang
med utvalda gäster, förtäring och en skojig fotoautomat.
Har jag missat nåt? Nån?
Nej, det är allt. Alla.
Jag ser inte Jackson på gästlistan. Vill du inte bjuda honom?
Det är lite konstigt just nu. Han kommer inte.
Är allt okej?
Jag fick veta mer om varför Frances gav oss pengarna.
Det är komplicerat, men hon kände att hon stod nära mig… Oss.
Som en familjemedlem.
Vad gulligt. Jag kom alltid ihåg hennes favoritbeställning
för du sa att kunderna var som våra egna gäster.
Ja.
Det verkade betyda mycket för henne. Jag är glad att hon kände så.
Miss Paula lånade ut en av miss Frances dagböcker till mig,
och jag läser fortfarande.
Ett råd var särskilt bra.
Att vara modig.
Att säga vad man vill ha medan man har chansen.
Var modig.
Det låter bra.
Ja, raring. Du fyller snart 16.
Nu passar det bra
att tänka på vad du vill inför det kommande året.
Var modig
och berätta vad du verkligen vill.
Innerst inne.
Jag vill ha en syster.
Raring… Jag är också glad att pappa är tillbaka men…
Inte en biologisk syster.
Jag vill ha nån jag kan prata med om allt.
Jag fattar. Nån i din egen ålder.
Förr var det Ty och Kyle, men det har…
Du har tant Helen och tant Maddie. Vad blir min version av dem?
Min söta sextonåring,
var modig och förklara vem du är
och låt dina sanna vänner visa sig.
Byt ställning.
Mycket bra.
Håll det öppet.
Fastna inte i ögonblicket.
Känn rörelsen.
Jag har också problem.
Att be om hjälp är ingen synd.
Faster Frances brukade säga: "Packa alltid ett extra par strumpor."
Om Maddie var här
skulle jag be henne berätta historien om grodan i miss Frances badkar.
Den kan vänta. Länge.
Ryan, vi är hedrade av att din faster var så snäll och kom ihåg Dana Sue.
Man ska inte prata om pengar vid matbordet.
Ronnie, du instämmer säkert i
att min faster var fin på att ge erkänsla åt de otroliga kvinnorna i Serenity.
Att dela med sig gjorde henne glad.
Vi vill använda pengarna på ett sätt som skulle göra henne stolt.
Använd dem för att hitta glädje.
Att andra var glada var det som gladde faster Frances mest.
När jag började jobba utomlands blev mina föräldrar arga,
men Frances sa: "Ser ni inte att han måste ut och röra på sig?"
Men här är du nu, helt nöjd med att bo på ett ställe.
Förstås.
Väldigt nöjd.
Om jag ändå hade svaret. Att vara den goda fén är inte min grej.
-Hallå, älskling. -Hej.
Efter att ha satt i sig sin kroppsvikt i pasta är barnen äntligen i säng.
Tack för att du passade dem.
Det är alltid ett nöje. Hade du och June kul?
Oj. Vad fin.
Du har kommit igång bra.
Duktig flicka.
Men vad handlar detta om?
Det är bara en krokikurs.
Nej. Alla konstverk har en historia bakom sig.
Vad säger den här oss?
I ett mörkt land…
bodde en kvinna
som försökte göra det rätta så gott hon kunde.
Hon ville laga saker, hjälpa folk,
göra skillnad.
Men så en dag…
insåg hon att hon var trött… och behövde laga sig själv också.
Underbart.
-Och vad händer sen? -Jag vet inte.
Och det är okej.
Bra.
Jag säger bara att om man byter ut tillräckligt många ruttna golvbräder
så blir det ett nytt rum.
Pratar du om Theseusskeppet?
Menar du att mitt äktenskap vid nåt tillfälle blev nåt helt nytt?
Vad för skepp?
Theseusskeppet. En filosofigrej.
Har du läst Skivvärlden?
När slutade vi prata om golvbrädor?
Sådär.
Utmärkt.
Hej och hå.
Tack.
-Vad kan jag göra för dig? -Jag har ett nytt projekt.
Att jobba med mina händer har hjälpt mig att ta itu med mina problem.
Men en del kanter är fortfarande oslipade.
De vassa kanterna måste slipas bort.
Är det här fler livsråd?
Nej, jag är ingen filosof.
Jag tror bara att livet handlar om gott hantverk.
Kan jag hyra en slipmaskin och några andra verktyg av dig?
Jag har inte allt i min verkstad ännu.
Du kan hålla till här hos oss.
-Snällt av dig. -Visst.
Jag kan bli särskild vårdnadshavare,
och det ger mig fullmakt för skolan och medicinska frågor,
så CeCe behöver inte myndigförklaras.
Vi uppskattar din generositet.
Att gå ut Serenity High är viktigt för Caroline.
Och efter "Rättegång" vet jag att du har hennes bästa för ögonen.
Tack.
Jag är också tacksam, men även tveksam.
Att låta min dotter bo hos främmande människor…
Helen är ingen främling, hon är en vän du just har träffat.
Var inte näsvis.
Jag vet inget om dig.
Vad har du för klienter?
Vilka kommer hit? Vänner och så?
Jag skulle inte lämna CeCe ensam över natten,
eller själv ha några nattgäster.
Jag ser redan till att hon aldrig är ensam med en klient,
och jag representerar inga ohyfsade eller aggressiva personer.
Tack.
-Tack för din ärlighet och förståelse. -Ta den tid ni behöver.
Tänk efter om ni är trygga med arrangemanget
och meddela vad ni önskar.
Min dörr är alltid öppen för CeCe.
Dana Sue Sullivan.
Ronnie?
Jag har tänkt mycket på det du sa om att vara djärv.
Tänk på att vara tystare istället.
Jag vill att alla ska veta.
Ronnie!
Du och jag blev kära här.
Ronnie.
Det var miss Frances som gjorde allt det här möjligt.
Inte bara restaurangen utan också vår dröm om sann kärlek.
Ronald Sullivan, vad…
Jag är här för att vara modig och förklara min kärlek.
Dana Sue,
jag älskar dig så mycket.
Jag vill gifta mig med dig igen.
Får jag det?
Hej.
Din mamma väntar på mig.
Jag har tänkt jättemycket på vem jag vill vara.
Jag börjar med vem jag inte är.
Förlåt att jag skrek åt dig. Jag är inte den personen.
-Det vet jag. -Tack för att du lyssnade.
Det är förstås svårt att stötta andra.
-Och utmattande ibland. -Det måste finnas en balans.
Och vi löser det.
-Allihop. -Jag väntar på att det ska bli lättare.
Jag också.
Tack, coach.
Ingen orsak.
Kom inte hem för sent.
Bestämmer du över mig?
Jag kan.
Nej… tack.
ÄR DU LEDIG?
Ursäkta om jag stör…
Förlåt att jag inte har hört av mig,
men jag är lite som en enmansorkester här.
Jag brukar inte göra det här,
men jag tyckte att vi hade så mycket gemensamt häromkvällen.
Skulle du vilja träffa mig igen?
Om jag är för för framfusig…
Om du kan vänta tills jag slutar, så hittar vi nåt ställe som är öppet.
Häromkring? Knappast.
Då får vi åka nån annanstans.
Erik.
-Vad underbart att se dig! -Kathy.
-Bill. -Erik.
Är du också ett Z's-fan?
Jag tar konsultuppdrag.
Ett utmärkt val.
Jag vet inte ens vad jag vill plugga nästa termin, än mindre på college.
Kemi. Det ska jag ta.
Tredje året?
Jösses.
Jag kan söka bredare nu. Till colleges i hela landet.
Jag undrar så hur framtiden blir för oss.
Vem hade förutsett de senaste månaderna?
Vad är meningen med att försöka gissa?
Jag hoppas bara att det blir bra.
Jag också.
Det var på tiden.
Ni får 30 minuter, sen kör jag hem Annie.
Jag har varit så orolig.
Varför ignorerar du mig? Gör inte så här i skolan.
Mamma tog min och Nellies mobiler.
-Nyheten fick inte komma ut. -Vilken nyhet?
Vi ska flytta. Jag ska börja på Castlewood.
Ronnie och Skeeter hjälpte till.
Och om jag inte har fel,
har vi avslutat vår Ingen beröring-period.
-Är den hållfast? -Finns bara ett sätt att ta reda på det.
Jag är så glad att vi tog oss tid att rota oss som individer,
och komma tillbaka starkare tillsammans som par.
Ja, men vi måste växa som individer också.
-Ska vi förlänga perioden lite till? -Inte en sekund till.
CeCe är fantastisk. Det blir roligt för dig att lära känna henne.
Medan hon bor här med dig.
Ryan.
Varför frågade du inte mig? Hur påverkar detta vår tidsplan?
Förlåt. Jag… är så van att fatta beslut själv…
-Men vi ska fortsätta som ett par? -Ja.
Självklart.
Vi löser det.
Jag tänker stanna, Helen.
Snälla, tro på det.
Tro på mig.
Det gör jag.
Undertexter: Anna Norman