‎DULCILE MAGNOLII
‎ÎNDRĂZNEȘTE
‎Era mereu plină cu caramele.
‎Ne ascundeam sub măsuță și ne serveam, ‎iar tu te prefăceai că nu ne vezi.
‎Vâram câte două la măsele,
‎mușcam din ele până se lipeau ‎și nu mai puteam deschide gura.
‎Până ne gâdilai cu atâta râvnă, ‎încât caramelele cedau.
‎Și ne lăsai să chicotim.
‎Dulci amintiri…
‎Îți mulțumesc.
‎Ai spus ceva?
‎Nu ție.
‎Aici cred că sunt cărți.
‎Ultimele câteva cutii sunt tot cu cărți.
‎Așa că o să le duc astăzi, ‎între interviuri.
‎Îmi place cum vedea dna Frances ‎planificarea imobiliară.
‎Să ai atâția prieteni
‎încât să lași mai totul ‎pe mâini recunoscătoare.
‎Mă simt ca Moș Crăciun ‎tot împărțindu-le. Sau ca Rudolph.
‎Ai fi minunat ca Moș Crăciun,
‎dar îți lipsesc niște milkshake-uri ‎ca să-ți vină costumul.
‎M-am întors în Serenity ‎și aici vreau să rămân.
‎Gata cu deplasările! ‎Nici măcar de Crăciun.
‎Dar nu refuz un milkshake de la Wharton's.
‎Pot să te întreb, fără să insist,
‎cu cine ai vorbit până acum ‎despre serviciu?
‎Îl ai în fața ta ‎pe noul profesor suplinitor din Serenity.
‎Felicitări! Ce copii norocoși!
‎E doar temporar.
‎Caut un post ‎potrivit experienței mele cu ONG-urile.
‎- Da. ‎- Ies să discut cu Jeremy.
‎Poate îl ajut cu ferma.
‎Poate îi trebuie un nou sistem de irigare.
‎Specialitatea ta.
‎Mă îndoiesc, ‎dar poate vrea un hambar sau un puț.
‎Da.
‎Admir ce face și aș vrea să-l ajut,
‎dar sunt în discuții și cu Peggy, ‎și cu un agent de dezvoltare locală.
‎Ai putea candida la Primărie.
‎Pe vremuri, credeam…
‎că a prinde rădăcini ‎înseamnă a lâncezi.
‎Iar asta mă îngrozea.
‎Însă aici, cu tine, ‎mi se pare ceva frumos.
‎Putere și hrană.
‎Stabilitate și susținere.
‎Vreau să știi
‎ce mult apreciez ceea ce faci.
‎În Serenity e câte un loc pentru fiecare ‎și știu că ți-l vei găsi și tu în curând.
‎Apropo de locuri, ai vreunul ‎pentru afișul meu cu San Francisco Giants?
‎Câtă subtilitate!
‎Toate la timpul lor.
‎Și, dacă tot ieși ‎la întâlniri și interviuri,
‎interesează-te și de chirii!
‎Trebuie să vorbim. În privat.
‎- E neoficial. ‎- Pare de rău augur.
‎E fără îndoială serios,
‎deși sunt sigură ‎că există o explicație logică.
‎Cu toate astea…
‎Ai pățit ceva?
‎E cumva vorba de…
‎Nu.
‎E vorba de Trent. Nu mai e.
‎Cum adică nu mai e?
‎A dispărut.
‎Am încercat să discut cu el ‎după melodrama de la festival,
‎dar nu e de găsit.
‎Henrietta jură pe nepoții ei ‎că nu știe unde e.
‎Credeam că a vrut să evite revocarea. ‎Mai e ceva la mijloc?
‎Posibil abuz în serviciu.
‎Se pare că o parte din banii primăriei ‎au ajuns în fondul lui ilicit.
‎Și a șters-o ‎înainte să-i pot solicita reacția.
‎Mary Vaughn ce a spus?
‎Nu-mi răspunde la telefon.
‎Vorbeam aproape zilnic. ‎E nefiresc să mă ignore brusc.
‎Cât de îngrijorată ești?
‎Nu m-am decis încă.
‎Înțeleg de ce ești neliniștită. Serios. ‎Dar nu înțeleg de ce ai venit la mine.
‎N-am interese personale în revocare,
‎orice ar crede Mary Vaughn.
‎Sullivan's e un loc ‎de întrunire a comunității.
‎Oamenii vin acolo ‎să mănânce, să bea și să discute.
‎Înțeleg.
‎Vrei să afli dacă am auzit ceva. ‎Dacă prind ceva de veste, te sun.
‎Annie?
‎Știu că nu-i frumos ‎să tragi cu urechea. N-am vrut.
‎Ai mai vorbit cu Jackson?
‎După vânătoare, nu.
‎Nu trebuie să-l deranjez ‎cât e în vacanță cu mama lui și cu Nellie.
‎Ai auzit ce îngrijorată e Peggy.
‎Dacă afli ceva, să-mi spui!
‎- De dragul ei. ‎- Bine.
‎BUNĂ, TU ȘI AI TĂI SUNTEȚI BINE?
‎JACKSON ARE NOTIFICĂRI FĂRĂ SUNET
‎Ai venit pregătit. ‎Poarta aia ruptă nu știe ce o așteaptă.
‎- Arăt a asasin plătit? ‎- Poftim?
‎M-a întrebat unul ‎dacă i-am mierlit pe alde Lewis.
‎Ce ciudat!
‎Mi se pune în seamă demisia lui Trent,
‎nu înțeleg de ce, dar îmi convine.
‎Încă două zile.
‎Așa e.
‎- Tot uit. ‎- Zău?
‎Deloc. Număr fiecare minut ‎din cea mai lungă săptămână a mea.
‎- Ce ai acolo? ‎- Nimic.
‎Nu-i adevărat. Arată-mi!
‎Bine.
‎Pot să-ți explic.
‎Așa îți ușurezi tu așteptarea?
‎Să zicem că e un nou capitol.
‎M-am înscris cu June ‎la un curs de anatomie artistică.
‎Poate ar trebui să mă înscriu și eu
‎ca model.
‎Mi-ar plăcea.
‎Da, am putea ‎să ne dezvoltăm talentele împreună.
‎Și să descoperim unele noi.
‎Pauza asta ne prinde foarte bine.
‎Și mazărea ne prinde bine.
‎Dar nu-mi place.
‎Însă sunt mândru de tine.
‎E nevoie de curaj ca să faci ceva nou.
‎Mulțumesc. Am ceva emoții.
‎De ce?
‎Sunt fiica unei pictorițe cunoscute.
‎Mereu m-am ferit să pictez și să desenez.
‎Dacă mă fac de râs?
‎Nu vreau să-mi fac familia de rușine.
‎Nu trebuie să excelezi ‎ca să merite să faci ceva.
‎Și nu ai de ce să te compari cu nimeni.
‎Tu fă ce îți aduce bucurie!
‎Poarta aia n-o să se repare singură.
‎Ia ăsta! Mulțumesc.
‎Felicitări, superstarule!
‎Doamne! Așa le întâmpini ‎pe toate noile abonate ale salonului?
‎Doar pe cele convinse cu greu.
‎E o ocazie care merită sărbătorită. ‎O să-ți placă mult aici.
‎Sper. Face parte din campania mea.
‎Candidezi la primărie.
‎Am auzit că fostul primar e la Cancún.
‎Campania mea e pentru noua Noreen.
‎Bex și draga de bonă ‎îmi acordă o fărâmă de libertate
‎și vreau să aprofundez ‎tot ce are Serenity de oferit.
‎Da.
‎Ce spuneai?
‎Ce tip de abonament ai dori?
‎Cu abonamentul pe o zi, ‎ai acces complet, ei bine, o zi.
‎Cu cel pe o săptămână, ‎ai acces la toate cursurile.
‎Apropo, am auzit ‎că instructorul de yoga e grozav.
‎Și știu pe cineva ‎care îți poate face reducere
‎la pachetul VIP.
‎Nu le lua în seamă! Da?
‎- Mă scuzați! ‎- Da. Cu ce vă pot ajuta?
‎De ce îmi pari cunoscută? Nu-mi dau seama.
‎Doamnă, vă ajut…
‎Dnă dr. Ahmed, am fost…
‎Ești tânăra extraordinară ‎care a câștigat vânătoarea de comori.
‎Mulțumesc, dar prietenii au fost de bază.
‎Atunci trebuie să ne împrietenim, ‎fiindcă la anul te vreau în echipa mea.
‎N-am câștigat niciodată,
‎dar acum trei ani ‎a câștigat verișoara mea, Desiree și…
‎În fine, vorbim!
‎Vorbim.
‎Ce include pachetul VIP?
‎După ce mi-am declarat nobilele intenții, ‎am privit-o în ochi și am implorat-o:
‎„Ce pot să fac ca să arăt ‎că sunt demn de Nellie?”
‎Și ce a spus?
‎Să dispar.
‎Știu cum te înveselesc.
‎Botezăm o hidră din joc cu numele ei?
‎Un balaur cu un cap. ‎Dna Lewis e o pacoste, nu un pericol.
‎Bine. Încep să fac schița.
‎De fapt, mai bine nu. ‎Nu vreau s-o jignesc pe Nellie.
‎Pe de altă parte, poate i-ar plăcea.
‎Știi, îți stă bine dezamăgit în dragoste.
‎Dar nu jeli atât! Poate e timpul s-o uiți. ‎Sunt sigură că multe fete te plac așa.
‎N-ai văzut ‎Romeo și Julieta ‎de Luhrmann?
‎Nu, dar știu că la final mor.
‎Ideea e că sunt multe ramificații ‎în aventura asta.
‎Bună! Poftiți!
‎Mersi, Willow!
‎- Mulțumesc. ‎- Da.
‎Păcat că nu le putem lua în bibliotecă.
‎Emoțiile lui Kyle nu încap în bibliotecă.
‎E ceva schimbat la tine.
‎Vezi? Nu.
‎Nu ea. Ar dăuna jocului.
‎Ce e? Ce am ratat?
‎Se ține de glume. Să trecem la joc!
‎Da, mai ales că am făcut o reprezentare ‎a vrăjitoarei de apă.
‎Ca experiment.
‎Ce tare e!
‎A ieșit super!
‎Da, sunt tot mai aproape de animație.
‎Dar chestia asta… Nu știu…
‎BUNĂ! M-AM SIMȚIT BINE.
‎Sunt Jackson. Știi ce ai de făcut.
‎Bine. Chiar m-am îngrijorat. ‎Așa că, poftim, te sun.
‎Spune-mi că ești bine! ‎Scrie-mi, sună-mă chiar! Dă-mi de veste!
‎Așa.
‎Trebuie să completeze preparatul, ‎nu să-l domine.
‎Scuze, șefa!
‎Doamnă!
‎Putem vorbi o clipă? ‎Despre grădina de plante aromatice?
‎Sigur. Zi!
‎Aroma de nucșoară e cam intensă. ‎Trebuie descoperită, nu trâmbițată.
‎Ai înțeles? Ai putea adăuga o aromă ‎pentru complexitate, dar nu știu care.
‎Mai experimentează!
‎Pot să aștept până termini, ‎ca să-mi acorzi toată atenția.
‎Isaac, ce-i cu zâmbetul ăsta ‎ca de Lună nouă?
‎Ea mi-a zis ‎să zâmbesc larg sau să plâng puțin.
‎Înțeleg. Ce vrei să-mi spui?
‎Vreau să fac o grădină de plante aromatice ‎la Sullivan's și acum e momentul ideal.
‎Cu puțin ghidaj de la Jeremy,
‎aș putea crea pe terasă ‎o grădină necostisitoare și durabilă.
‎Am avea plante proaspete ‎la îndemână zi de zi.
‎Ar încuraja creativitatea, ‎paleta de opțiuni.
‎Poate ar îmbunătăți ‎și sosul lui Bailey.
‎Trebuie să recunosc ‎că mă impresionezi constant.
‎Și e o idee foarte drăguță, dar regret.
‎Mi-ar fi imposibil logistic.
‎E vorba ‎de controlul calității, de drenare.
‎Cine e meșter la grădinărit
‎și crede că e în stare ‎s-o scoată la capăt?
‎O să formulez un plan integral, ‎dacă ești deschisă la idee.
‎Recunosc că sunt.
‎RIDICARE 12:45 DIN FAȚA LOCALULUI
‎O iau eu.
‎- Mă ocup eu. ‎- Nu, e datoria mea.
‎Mă duc eu.
‎Erik?
‎Mă ocup eu.
‎Prânzul.
‎Doamnă.
‎- Erik, hai să… ‎- Mulțumim pentru comandă.
‎Poftă bună!
‎La naiba!
‎- Ești teafăr? ‎- Da.
‎Stai să te ajut!
‎Nu. N-am nevoie de ajutor.
‎Tu nu faci asemenea greșeli.
‎Începe aglomerația de prânz. La treabă!
‎- Lasă-mă să văd! ‎- Nu. Mă descurc.
‎Bine.
‎Dar…
‎Cum descurcăm restul?
‎Nu cred că se poate.
‎Nu aici, unde toți stau ca pe ace ‎și-mi urmăresc orice mișcare.
‎Și prietena ta se teme să intre.
‎Îmi pare rău.
‎- Se putea… ‎- Trebuie să iau distanță.
‎Să-mi revin.
‎Da.
‎Întoarce-te când te simți pregătit! Bine?
‎Da.
‎Mulțumesc.
‎- Dar promite-mi ceva! ‎- Ce?
‎Du-te la Howie să-ți vadă mâna!
‎Jos picioarele, te rog!
‎Am pus ceva dedesubt.
‎Picioarele citesc broșurile universitare?
‎Picioarele se bucură mai mult de ele.
‎Știu că n-ai chef, dar e august. ‎Trebuie să-ți alegi facultatea.
‎Cum, dacă nu știu ‎ce vreau să fac în viață?
‎Cred că e greu…
‎să știi mai toată viața ‎care îți va fi viitorul,
‎ca apoi să ți-l vezi distrus ‎din cauza altcuiva.
‎Dar pot să-ți spun, ‎cu destul de multă siguranță,
‎că nu câștigi nimic dacă stai degeaba
‎și te uiți la rămășițe.
‎Alege ce vrei să păstrezi
‎și reconfigurează-le așa cum îți dorești!
‎Poate nu se mai potrivesc la fel…
‎dar te poți mândri cu noua formă.
‎Înțeleg.
‎Dar nu știu cum să încep.
‎Pot să renunț la baseball, ‎dar nu știu cu ce să-l înlocuiesc.
‎Nu e neapărat nevoie să știi acum. ‎Dar îți trebuie un plan.
‎Bine.
‎Dacă nu știi sigur ce vrei,
‎ce-ar fi să începem ‎prin a hotărî ce nu vrei?
‎Bine.
‎Două grămezi.
‎Una cu „nu”, în fața mea, ‎și una cu „poate” în fața ta.
‎Bine.
‎Nu. Îmi pare rău, ‎dar nu ai voie să te uiți.
‎E o surpriză pentru cineva.
‎- Inteligență artificială? ‎- Mă fascinează mintea ta.
‎Când eram mic, voiam să fac roboți. ‎Credeam că semeni cu mine.
‎Așa e. Din acest motiv vreau să-ți dau…
‎asta.
‎Îmi reciclez cele mai multe bâte, ‎dar asta e deosebită.
‎Am câștigat un meci dificil ‎cu ea, la Braves.
‎Sper să-ți aducă noroc ca antrenor.
‎Mă bucur pentru post.
‎Nu și pentru cum l-am obținut.
‎L-ai obținut ‎fiindcă ești un mentor atent și talentat.
‎Echipa te adoră.
‎Mai pot să vin la tine ‎când am probleme?
‎Desigur.
‎Dar nu va fi nevoie.
‎Nu plec nicăieri. N-o să ratez ‎șansa de a-mi vedea prietenii.
‎Tata e un om grozav. M-a educat bine.
‎M-a învățat ca, la fiecare succes,
‎să-mi amintesc ‎că stau pe umerii unor uriași.
‎Mulțumesc, Cal.
‎Mulțumesc și eu.
‎Și ție, și tatălui tău.
‎Îmi pare tare rău.
‎Încercam toți să te protejăm, ‎să nu te vezi cu Helen.
‎A fost stânjenitor. ‎Cred că ne-am cam panicat.
‎Nu e nevoie. Sunt profesionist.
‎Nici nu spuneam că n-ai fi.
‎Dar, ca prieteni, încercăm să te ajutăm.
‎Și am dat greș.
‎Îmi pare rău.
‎Ai suflet bun.
‎Doar că al meu e…
‎E vraiște.
‎- Dar am putea să… ‎- Nu.
‎Nu pot lucra într-un loc ‎unde, când ridic privirea,
‎să mă aștept, să sper, ‎să mă tem că o văd pe Helen.
‎Eu pot face ceva?
‎Faci acum.
‎Mai ales dacă te prefaci că drumeția asta ‎te obosește ca pe mine, tinere prieten.
‎- Vai, ce cald e! ‎- E cald.
‎- Și ce umezeală! ‎- Da, ume…
‎- Salvează-te! ‎- Hai, măi!
‎Continuă fără mine! Tu…
‎Printre lucrurile ‎pe care mi le-a lăsat Frances
‎erau și niște jurnale, ‎printre care și ăsta,
‎însoțite de instrucțiuni precise ‎prin care îmi cerea să le citesc
‎și apoi de decid ‎dacă și când să-ți împărtășesc și ție.
‎Cred că e important să afli acum.
‎„Dana Sue putea fi, trebuia să fie…
‎copilul meu.
‎Dar nu i-am spus lui Patrick ‎ce simțeam pentru el când eram tineri.
‎N-am avut îndrăzneala ‎să-mi manifest iubirea
‎și am pierdut șansa ‎să am familia mult visată.”
‎Doamna Frances…
‎și tata?
‎L-a iubit toată viața.
‎N-a fost reciproc.
‎Tatăl tău nu avea ochi ‎decât pentru mama ta,
‎iar Frances i-a respectat alegerea.
‎De ce n-a spus niciodată nimic?
‎Se temea să nu te superi.
‎De ce îmi spui acum?
‎Mai citește!
‎„Nu e a mea prin sânge,
‎dar e a mea prin suflet.
‎E îndrăzneață și adorabilă.
‎Sunt așa de mândră!
‎Ea e urmașa mea.”
‎Cerule mare!
‎De asta mi-a lăsat banii.
‎Frances avea o viziune pentru Serenity.
‎Credea în ce poate face Serenity ‎pentru locuitori
‎și cum se pot întrajutora ei.
‎Iar acum ‎tu ești păstrătoarea aceste viziuni.
‎Eu?
‎Ce pot să fac eu?
‎Mai citește și ai răbdare ‎când ți se ițesc sentimentele
‎precum ceața de pe un iaz, în zori.
‎Și, mai ales, nu uita
‎să îndrăznești!
‎Totul îmi apare într-o lumină nouă.
‎Eu și Ronnie n-am fi reușit ‎să facem Sullivan's fără ea.
‎Ea ne-a dăruit visul nostru.
‎Toate astea, ‎fiindcă mă considera fiica ei?
‎Nu asta spunea. ‎A făcut-o fiindcă a crezut în tine.
‎Ca spirit înrudit.
‎Apreciez sincer asta și sunt onorată ‎să-i duc mai departe moștenirea,
‎dar habar n-am cum.
‎Știți câte a făcut pentru Serenity.
‎Știm și câte faci tu.
‎N-o să faci ca ea. O să faci ca tine.
‎De ce nu mi-a spus ‎înainte să-mi dea cecul?
‎Poate avea de gând.
‎Acum văd banii din altă perspectivă.
‎Și pe tata îl văd din altă perspectivă.
‎Nu mi l-am imaginat ‎ca obiect al dorinței cuiva.
‎Am văzut poze cu el tânăr.
‎Era chipeș. ‎Eu l-aș fi etalat prin Serenity.
‎Aoleu!
‎- Să mă vadă lumea. ‎- Te rog, taci…
‎Știți, e fascinant
‎să te gândești ‎la toate intrigile amoroase din Serenity,
‎de-a lungul generațiilor.
‎Bucuria romantismului!
‎Eu și Ryan avem rezervare ‎la o cină simandicoasă, joi seară.
‎Ar trebui să veniți și voi, ‎cu Ronnie și Cal!
‎- Facem masă mare! Da! ‎- Da! Fantastică idee!
‎Nu pot joia asta. Am alte planuri.
‎Ai cumva întâlnire cu Cal?
‎Exact! Sărbătoriți ‎încheierea săptămânii de pauză.
‎De fapt, mă duc la un curs cu June.
‎Luăm lecții de anatomie artistică, ‎la centrul de instruire.
‎June. Doamna pastor June?
‎Prietena June.
‎Ce-ți veni?
‎Încerc să fac ceva nou.
‎- Deci noi suntem vechi? ‎- Încetați!
‎Îmi pare rău că nu vin la cină.
‎Promiteți-mi că nu bârfiți fără mine!
‎Fie!
‎O să păstrăm poveștile de spus în șase ‎pentru când veniți și voi doi.
‎S-a făcut!
‎- Ba nu. ‎- Ești groaznică.
‎Dacă Mary Vaughn își vinde casa ‎și tot nu dă niciun semn,
‎înseamnă că se restrâng, ‎au nevoie de lichidități?
‎I-au ajuns din urmă escrocheriile lor?
‎Dincolo de faptul ‎că mă frustrează tăcerea ei,
‎recunosc că situația lor financiară ‎e mai degrabă o croazieră de lux
‎decât o barcă eșuată.
‎Am scotocit prin toate datele financiare ‎disponibile pentru public
‎și se pare că Trent a profitat din plin ‎de oportunități cât a fost în funcție.
‎În activitatea ta profesională ‎cu primăria, ai avut vreo bănuială…
‎Peggy!
‎Crezi că tăceam ‎dacă simțeam că e ceva putred?
‎Niciodată. Dar, ca reporter, ‎trebuia să verific.
‎Îți mulțumesc, Helen.
‎Dacă mai ai ceva de adăugat, ‎te rog să mă suni.
‎Am o idee.
‎Te-ai gândit să candidezi?
‎- Eu? ‎- Da, tu.
‎Ne trebuie alt primar.
‎Unul competent și implicat.
‎Care să nu cedeze sub presiune ‎și să țină la oamenii din acest oraș.
‎În ochii mei, ai fi un lider fenomenal.
‎Tu de ce nu candidezi?
‎Draga mea, tu ai talente specifice, utile,
‎iar pe mine mă scoate din răbdări prostia.
‎Bună, CeCe!
‎Dnă Helen. Dnă Peggy.
‎Mulțumesc încă o dată, Helen. ‎Te sun după ce scriu ciorna.
‎Da. Poate te gândești ‎și la propunerea mea.
‎Mă gândesc și la propunere. ‎O zi bună, CeCe!
‎- Nu te așteptam. ‎- Cum ies de sub tutelă?
‎Ai mei se mută.
‎Toată familia. Ici și colo.
‎Tata și-a găsit un serviciu mai bun, ‎dar e în Carolina de Nord.
‎Mama face naveta,
‎dar îi trimite pe fratele meu ‎și pe sora mea la bunica, în Kentucky.
‎Și pe mine, dar nu vreau.
‎Eu vreau să rămân. ‎Să termin școala aici.
‎Mai ales că vreau să dau la facultate.
‎Nici nu vreți să știți ce școală e ‎în orășelul bunicii.
‎Dar ai mei nu-și permit ‎să păstreze chiria de aici
‎și eu n-am unde sta…
‎Dar am citit despre ieșirea de sub tutelă ‎și fac 18 ani la primăvară.
‎Poate îmi găsesc o chirie aici…
‎Poți sta la mine.
‎Poftim?
‎Stai aici!
‎În casa mea.
‎Cu mine.
‎Am venit să cer un sfat. ‎Nu vreau să deranjez.
‎Nu, prezența ta ar fi o binecuvântare, ‎nicidecum un deranj.
‎Să înțeleg că ai tăi n-au plecat încă?
‎Nu. Încă facem bagajele.
‎Atunci, să stabilim o oră ‎când să ne vedem toți patru
‎și discutăm atunci.
‎Ascultă…
‎O să se rezolve.
‎- Bine. ‎- Da?
‎Asta, dacă vrei să stai aici.
‎M-ați salvat!
‎Trebuie să ne uităm la niște filme.
‎Mai întâi, la ‎Moulin Rouge. ‎Sau poate ești prea mică pentru el.
‎Mai bine la ‎Dansuri de societate.
‎Nu știam că se oferă și serviciul ăsta. ‎Ar trebui promovat.
‎- Ce ușurare! ‎- Doamnă…
‎Revin în 30 de minute, ‎după ce-mi fac pașii.
‎Da, doamnă.
‎Salonul nu oferă acest serviciu. ‎Kyle are grijă de copilul unei prietene.
‎Ei bine, acum are grijă ‎și de copilul altei prietene.
‎Nu există argument mai bun ‎pentru îngrijirea copiilor aici.
‎Pe lângă rugămintea mea ‎de a oferi serviciul înainte de adopție.
‎Sincer, dacă nu cedezi farmecelor mele,
‎o să cedezi în fața dovezii ‎că există cerere.
‎Sugestia ta a fost grozavă.
‎Doar că nu era prioritară ‎pe lista mea, deși era cazul.
‎O fac cu plăcere… o săptămână,
‎dar începe școala ‎și îmi trebuie un înlocuitor.
‎E vorba de vânătoarea de comori?
‎E ultimul an de liceu.
‎Ne lărgim orizontul, ‎ne afirmăm, experimentăm.
‎Știu, dar nu mă văd fotbalist.
‎Ne distrăm aproape ca la baseball.
‎Te văd. Îți lipsește.
‎E un reflex.
‎Mă tot gândesc ‎că trebuie să merg la antrenament.
‎Atunci, joacă în primăvara asta! ‎De dragul sportului.
‎Nu ca să intri la facultate.
‎Da, facultatea.
‎Stai așa! Ce-i asta?
‎Nu știu. E normal să termin liceul ‎și să nu știu ce vreau de la viață.
‎Nici adulții nu prea știu ce vor.
‎De asta e bine să explorezi, să încerci.
‎Am revenit la fotbal?
‎- Nu. ‎- Ești rău. „Nu” și atât?
‎Nici măcar „poate, bunul meu prieten, ‎o să mă gândesc”?
‎Nu, mulțumesc. Hai!
‎E mai bine, dar tot greșit.
‎IERI - 12:35 ‎BUNĂ! M-AM SIMȚIT BINE. - TRIMIS
‎Conform dorinței tale, ‎avem o petrecere restrânsă
‎cu cei dragi, ‎mâncarea preferată și o cabină foto.
‎Lipsește ceva? Cineva?
‎Nu. Asta e tot. Sunt toți.
‎Mă uit la lista cu invitați ‎și nu-l văd pe Jackson.
‎Nu-l inviți?
‎E cam ciudată situația acum. Nu vine.
‎Te simți bine?
‎Mi-a devenit mai clar ‎de ce mi-a lăsat dna Frances banii.
‎E complicat,
‎dar se simțea apropiată de mine… de noi.
‎Ca de niște rude.
‎Ce drăguț!
‎Am ținut minte ce comanda de obicei
‎fiindcă mi-ai spus ‎să iau clienții drept oaspeți.
‎Da.
‎Era foarte impresionată că țineam minte. ‎Mă bucur mult că avea părerea asta.
‎Doamna Paula mi-a dat ‎un jurnal al doamnei Frances.
‎N-am terminat de citit.
‎Dar mi-a rămas în minte un sfat.
‎Să îndrăznești.
‎Să spui ce vrei cât mai ai ocazia.
‎Să îndrăznești.
‎Îmi place.
‎Da, scumpo! O să împlinești 16 ani.
‎E un moment minunat
‎să te gândești ‎ce vrei să faci în anul următor.
‎Îndrăznește
‎și spune-mi ce vrei cu adevărat!
‎În sufletul tău.
‎Vreau o soră.
‎Scumpo!
‎Mă bucur că s-a întors tatăl tău, dar…
‎Nu! Nu de sânge!
‎Vreau pe cineva ‎cu care să pot vorbi despre orice.
‎Înțeleg. Cineva de vârsta ta.
‎Erau Ty și Kyle, dar acum e prea…
‎Tu le ai pe Helen și Maddie.
‎Vreau să știu pe cine voi avea și eu așa.
‎Ei bine, draga mea tânără de 16 ani,
‎îndrăznește, afirmă-te
‎și prietenii de suflet vor apărea.
‎Schimbăm postura.
‎Foarte bine.
‎Lasă-te dusă de val!
‎Nu te bloca în prezent!
‎Simte mișcarea!
‎Și eu am probleme.
‎Nu e un păcat să ceri ajutor.
‎De câte ori îmi fac bagajul,
‎aud vocea mătușii Frances: ‎„Șosetele de rezervă te pot salva.”
‎Dacă ar fi Maddie aici,
‎aș pune-o să vă povestească ‎despre broscoiul din cada dnei Frances.
‎Povestea aia ‎poate să mai aștepte. Mult și bine.
‎Ryan, suntem onorați
‎că mătușa ta s-a gândit ‎așa de frumos la Dana Sue.
‎Și nu aveam voie ‎să vorbesc despre bani la masă.
‎Ronnie, cred că ești de acord,
‎mătușa mea știa ‎să recunoască și să sărbătorească
‎femeile fantastice din Serenity.
‎Se bucura să împartă cu cei dragi.
‎Vreau să știți că vrem să-i folosim ‎așa încât să fie mândră de noi.
‎Atunci, bucurați-vă de ei!
‎Cel mai mult îi plăcea ‎să fie fericiți cei din jur.
‎Când am început să lucrez peste hotare, ‎ai mei au făcut ca trenul,
‎dar mătușa Frances le-a zis: ‎„Nu vedeți că doar pe drumuri e fericit?”
‎Dar uite că ești aici ‎și te stabilești cu plăcere în Serenity.
‎Bineînțeles.
‎Cu mare plăcere.
‎Ce n-aș da să știu de ce!
‎Nu cred în binefăcătoare ‎ca în basme, deci…
‎- Bună, scumpo! ‎- Bună!
‎După ce au mâncat ziti până au crăpat, ‎copiii s-au dus la somn.
‎- Mulțumesc că ai luat cina cu ei! ‎- Îmi face plăcere. Te-ai distrat cu June?
‎E minunat!
‎Chiar ai pornit cu dreptul.
‎Bravo!
‎Ce poveste spui aici?
‎Poveste? E doar un curs de desen.
‎Nu! Orice lucrare artistică ‎are în spate o poveste.
‎Ce ne spune desenul ăsta?
‎Într-un ținut întunecat…
‎trăia o femeie
‎care se străduia să facă totul bine.
‎Să rezolve situații, să ajute oameni,
‎să schimbe lumea.
‎Dar într-o zi…
‎și-a dat seama că a obosit…
‎și vrea și ea alinare.
‎Ce frumos!
‎Și ce urmează?
‎Nu știu.
‎Și nu mă deranjează.
‎Bine.
‎Tot ce spun e că, dacă înlocuiești ‎destule scânduri putrede,
‎până la urmă ai o cameră nouă.
‎Vorbești de Corabia lui Tezeu, nu?
‎Spui că la un moment dat ‎căsnicia mea a devenit ceva nou?
‎Ce corabie?
‎A lui Tezeu. E o chestie filosofică.
‎Ai citit ‎Lumea Disc?
‎Nu vorbeam de scânduri?
‎Așa.
‎Excelent!
‎La mare artă!
‎Mulțumesc.
‎- Cu ce te pot ajuta? ‎- Am un proiect nou.
‎Munca manuală m-a ajutat ‎să-mi gestionez unele probleme.
‎Dar pe margini
‎sunt cam nefinisate.
‎Părțile aspre trebuie șlefuite, ‎ca să le netezești.
‎Astea sunt sfaturi de viață?
‎Nu. Eu nu-s filosof.
‎Cred că în viață trebuie să ai meșteșug.
‎Mi-ai putea împrumuta ‎un șlefuitor și niște unelte?
‎Încă n-am amenajat atelierul ‎și n-am tot ce trebuie.
‎Termină ce ai de făcut aici, cu noi!
‎- Mulțumesc. ‎- Da.
‎Mă pot legaliza ca așa-zisă „rudă fictivă”
‎și aș fi împuternicită ‎în chestiuni școlare și medicale,
‎iar CeCe nu trebuie să iasă de sub tutelă.
‎Îți apreciem generozitatea.
‎Caroline ține ‎să termine liceul în Serenity.
‎După simularea de proces de anul trecut, ‎știu că vreți ce e mai bun pentru ea.
‎Mulțumesc, domnule.
‎Și eu sunt recunoscătoare, ‎dar am sentimente contradictorii.
‎Gândul că îmi las fata ‎în casa unor străini…
‎Helen nu e o străină, mamă. ‎E o prietenă pe care o cunoști acum.
‎Nu fi obraznică!
‎Nu știu care e situația.
‎Ce fel de clienți aveți?
‎Cine vine pe aici? Ce prieteni?
‎Nu aș lăsa-o pe CeCe singură peste noapte,
‎nici nu aș avea musafiri peste noapte.
‎Deja m-am asigurat ‎că nu rămâne singură cu niciun client
‎și nu reprezint clienți prost-crescuți ‎sau cu probleme de comportament.
‎Mulțumesc.
‎Mulțumesc pentru onestitate și înțelegere.
‎Nu vă grăbiți!
‎Asigurați-vă că vă convin condițiile ‎și spuneți-mi cum doriți să facem.
‎Ușa mea îi e mereu deschisă lui CeCe.
‎Dana Sue Sullivan!
‎Ronnie?
‎Mă gândeam ‎la ce ziceai despre îndrăzneală.
‎Gândește-te să nu faci atâta gălăgie!
‎Vreau să știe toată lumea.
‎Ronnie!
‎Aici ne-am îndrăgostit.
‎Ronnie…
‎Locul ăsta e visul nostru împlinit ‎datorită doamnei Frances.
‎Nu doar restaurantul, ‎ci și visul la adevărata iubire.
‎Ronnie Sullivan, ce…
‎Vreau să îndrăznesc.
‎Și ce poate fi mai îndrăzneț ‎decât o declarație de dragoste?
‎Dana Sue…
‎te iubesc din tot sufletul.
‎M-aș însura iar cu tine, dacă m-ai lua.
‎Mă iei?
‎Salut!
‎Mă așteaptă mama ta.
‎M-am gândit încontinuu ‎la cine vreau să fiu.
‎Și la cine nu vreau să fiu.
‎Scuze că am țipat la tine.
‎Eu nu sunt așa.
‎Știu.
‎Mulțumesc că m-ai ascultat oricum.
‎Înțeleg ce greu e să-i susții pe alții.
‎Și că uneori e în defavoarea ta.
‎Trebuie să găsești echilibrul.
‎Și încă îl căutăm.
‎Cu toții.
‎- Tot sper să fie mai ușor. ‎- Da.
‎Și eu.
‎Mulțumesc.
‎Oricând.
‎- Nu pierde noaptea, mamă! ‎- Îmi faci program?
‎Am voie.
‎Nu, asta nu… Nu, mersi!
‎EȘTI LIBER?
‎Nu vreau să deranjez…
‎Îmi pare nespus de rău că n-am răspuns,
‎dar, la câte schimbări am de făcut, ‎sunt femeia-orchestră.
‎De obicei nu fac asta,
‎dar chiar mi s-a părut ‎că am avut un moment special
‎la cina din seara trecută.
‎Ai vrea să ne mai vedem?
‎Dacă sunt prea direct…
‎Îți deschid un cont, îmi termin tura
‎și apoi vedem ‎ce localuri mai sunt deschise.
‎Prin zonă? Mai nimic.
‎Atunci, căutăm în altă parte.
‎Erik!
‎- Ce mă bucur să te văd! ‎- Kathy.
‎- Bill. ‎- Erik.
‎Și ție îți place la Z's?
‎Aveam nevoie de o consultare.
‎Excelentă alegere!
‎Nu știu ce materii să aleg ‎în semestrul următor,
‎darămite în următorii patru ani.
‎Eu o să fac chimie aplicată.
‎Într-a XI-a?
‎Doamne!
‎Îmi extind căutarea pentru facultate. ‎Acum pot să merg oriunde în țară.
‎Sunt tare curioasă ce vom face în viitor.
‎Ultimele luni ‎au fost absolut imprevizibile.
‎Ce sens are să ghicești ce va urma?
‎Orice ar fi, sper să fie bine.
‎Și eu.
‎Era și timpul.
‎- Ai 30 de minute până o duc acasă. ‎- Bine.
‎Mi-am făcut griji.
‎De ce m-ai ignorat? ‎Să nu te porți așa la școală!
‎Mama ne-a luat telefoanele.
‎- Nu voia să se afle vestea. ‎- Ce veste?
‎Ne mutăm.
‎Mă transfer la Castlewood.
‎M-au ajutat Ronnie și Skeeter.
‎Și, dacă nu mă înșel,
‎s-a încheiat perioada ‎în care nu ne puteam atinge.
‎E rezistent??
‎Știi cum putem afla.
‎Mă bucur că ne-am luat un răgaz ‎să ne conectăm ca oameni
‎și să ne consolidăm relația de cuplu.
‎Da, dar trebuie ‎să evoluăm mai departe și ca oameni.
‎Vrei să prelungim interdicția?
‎Nici măcar cu o secundă.
‎CeCe e o tânără excepțională. ‎O să-ți placă să o cunoști.
‎Fiindcă se mută la tine.
‎Ryan…
‎Te-ai gândit să-mi ceri părerea ‎despre cum ne afectează relația?
‎Îmi pare rău, sunt…
‎Sunt obișnuită să iau singură decizii…
‎Dar noi mergem mai departe împreună?
‎Da.
‎Bineînțeles.
‎Ne descurcăm noi.
‎O să rămân, Helen.
‎Te rog să crezi asta.
‎Să mă crezi.
‎Te cred.
‎Subtitrarea: Liana Oprea