SLADKÉ MAGNÓLIE
BUĎ ODVÁŽNÁ
Tohle bylo vždy plné karamelek.
Schovali jsme se pod stolek a pár si jich vzali,
a vy jste předstírala, že to nevidíte.
Dali jsme si kousek na každou stranu pusy
a žvýkali tak moc, dokud nám to neslepilo pusu
a my ji nemohli otevřít.
A vy jste nás pak lechtala tak moc, až karamelka povolila.
A my se mohli smát.
Tolik sladkého.
Děkuju.
Říkalas něco?
Tobě ne.
Tohle jsou asi jen knihy
a zbytek těch krabic k doručení taky.
Takže je dnes mezi pohovory doručím.
Oceňuji přístup paní Frances k plánování pozůstalostí.
Mít tolik přátel,
že skoro všechno se dá dát lidem, kteří ty věci ocení.
Při roznášení se cítím jako Santa Claus.
- Nebo možná Rudolf. - Byl bys úžasný Santa.
Ale k vyplnění obleku bys potřeboval ještě pár milkshaků.
Ale jsem zpátky v Serenity, abych tu zůstal.
Už žádné cestování, ani na Štědrý den.
Ale milkshake od Whartonů nikdy neodmítnu.
Můžu se zeptat, jen tak,
s kým jsi zatím mluvil o práci?
Díváš se na nově schváleného suplujícího učitele školního systému v Serenity.
Gratuluju! Ty děti mají ale štěstí.
Je to provizorní. Chci práci, kde využiju své zkušenosti s nevládními organizacemi.
- Jo. - Půjdu si promluvit s Jeremym.
Jestli nechce pomoc na farmě.
Možná potřebuje nainstalovat nový vodovodní systém.
Tvá specialita.
Pochybuju.
- Ale možná novou stodolu nebo studnu. - Jo.
Líbí se mi, co dělá, a chci pomoct,
ale taky jsem mluvil s Peggy a agentem pro rozšíření obvodu.
Můžeš kandidovat na starostu.
Myslel jsem si,
že zapustit kořeny znamená
ustrnout na místě.
A to mě děsilo.
Ale když jsem tu s tebou, oceňuju krásu toho všeho.
Síla a výživa.
Pevnost a podpora.
Chci, abys věděl,
jak moc si vážím toho, co děláš.
Serenity má místo pro všechny a já vím,
že si rychle najdeš to své.
Když už mluvíme o místech, neměla bys
místo, kam si můžu pověsit plakát se San Francisco Giants?
No, ten se toho nebojí.
Jedno po druhém.
A když už budeš na těch svých schůzkách a pohovorech,
poptej se i po pronájmech.
Potřebuju chvilku. V soukromí.
- Mimo záznam. - To zní hrozivě.
Je to opravdu vážné,
i když určitě existují nějaká rozumná vysvětlení.
Nicméně…
Jsi v pořádku?
Jde o to…
Ale ne.
Jde o Trenta.
Je pryč.
Pryč. Jak pryč?
Není tady.
Chtěla jsem jeho vyjádření po tom melodramatu na bojovce,
ale nemůžu ho nikde najít.
A Henrietta přísahá na svá vnoučata,
že neví, kde je.
Já myslela, že skončil kvůli tomu odvolání. Je v tom něco víc?
Hraniční protiprávní jednání.
Některé městské fondy byly zřejmě zneužity na jeho tajný fond.
Odjel dřív, než se k tomu mohl vyjádřit.
Co na to říká Mary Vaughn?
Nebere mi telefon.
Mluvíme skoro každý den. Nepodobá se jí, aby neodpovídala.
- Jak velké obavy máš? - Ještě nevím.
Chápu to. Opravdu.
Ale nechápu, proč jsi přišla za mnou.
Má účast na odvolání není osobní, i když tomu Mary Vaughn nechce věřit.
Tahle restaurace je centrem komunity.
Lidi sem chodí jíst, pít a mluvit.
Chápu.
Chceš, abych špízovala.
Jakmile cokoli zaslechnu, hned ti zavolám.
Annie?
Promiň, vím, že nemám odposlouchávat. Nechtěla jsem.
Mluvila jsi teď někdy s Jacksonem?
Od té bojovky ne. Nemám ho
rozptylovat, když je na dovolené s mámou a Nellie.
Slyšela jsi, jak je Peggy znepokojená.
Až něco uslyšíš, určitě mi to řekni.
- Kvůli ní. - Ano, madam.
HELE, JSI TY A TVOJE RODINA V POŘÁDKU?
JACKSON MÁ ZTLUMENÁ OZNÁMENÍ
Přišel jsi připraven. Ta rozbitá branka neví, co ji čeká.
Vypadám jako nájemný zabiják?
Co?
Ptali se, jestli jsem odklidil Lewisovy.
To je divný.
Pokud si lidi myslí, že Trent skončil díky mně, nechápu to,
ale beru to.
Ještě dva dny.
Přesně tak.
- Furt zapomínám. - Vážně?
Vůbec ne. Počítám každou minutu nejdelších dvou týdnů mého života.
- Co to je? - Nic.
Tohle nic není. Ukaž.
Dobře.
Vysvětlím to.
Tohle ti pomáhá s naší pauzou?
Je to takový nový začátek.
S June chodíme na figurální kresbu na komunitní škole.
No, možná bych se měl zapsat
jako model.
To by se mi líbilo.
Jo, mohli bychom
spolu rozvíjet naše tvůrčí schopnosti.
Můžeme zkusit pár nových.
Tahle pauza je pro nás dobrá.
Zelené fazolky jsou pro nás dobré. Nemám je moc rád.
Ale jsem na tebe hrdý.
Zkusit něco nového chce odvahu.
Díky. Jsem trochu nervózní.
Proč?
No, jsem dcera známé malířky.
Vždy jsem se malbě a kresbě vyhýbala.
Co když se ztrapním?
Nechci zahanbit rodinné jméno.
Nemusíš být v něčem dobrá, abys to mohla dělat.
A nikdy se nemusíš s nikým srovnávat.
Jen následuj to,
co ti dělá radost.
Ta branka se sama nespraví.
Vezmi to. Díky.
Gratuluju, hvězdo!
Božíčku! Takhle vítáš všechny, co se přihlásí k členství v lázních?
Jen ty, co jsem těžko přemlouval.
Tohle je slavnostní událost.
Bude se ti tu líbit.
To doufám. Je to součást mé kampaně.
Kandiduješ na starostku.
Slyšela jsem, že ten starý je v Cancúnu.
Moje kampaň je pro novou Noreen.
Zatímco mi Bex a její milá chůva dávají trochu svobody,
já se ponořím do všeho, co Serenity nabízí.
Ano.
Cos říkal?
Jakou úroveň členství chceš?
Jednodenní ti umožní plný přístup, no, na jeden den.
S týdenním budeš mít přístup ke všem hodinám.
A slyšel jsem, že instruktor jógy je fantastický.
A znám někoho, kdo ti může dát slevu pro přátele a rodinu
na VIP balíček.
Nevšímej si jich. Jo?
- Promiňte. - Ano. Co si přejete?
Proč jste mi tak povědomá? Nemůžu na to přijít.
Paní, můžu vám…
Dr. Ahmedová, byla jsem…
Jste ta skvělá mladá dáma, která vyhrála bojovku.
Děkuju. Ale nedokázala bych to bez svých přátel.
Tak se prostě musíme spřátelit, protože vás chci příští rok do svého týmu.
Nikdy jsem nevyhrála,
ale má sestřenice Desiree vyhrála před třemi lety a…
No,
promluvíme si.
Takže, co všechno je ve VIP balíčku?
Když jsem odhalil své šlechetné úmysly, podíval jsem se jí do očí a žádal:
„Co mohu udělat, abych byl Nellie hoden?“
A co řekla?
Zmizni.
Vím, co ti pomůže. Proč po ní ve hře nepojmenujeme hydru?
Asi jen wyvernu. Paní Lewisová je spíš otravná než hrozba.
Super. Začnu s náčrtem.
Vlastně radši ne. Nechci urazit Nellie.
Ale možná by se jí to taky mohlo líbit.
Víš co,
zlomené srdce ti sluší.
Netruchli dlouho. Měl bys jít dál.
Určitě je spousta jiných holek, kterým se líbíš.
To nikdo nezná Romea a Julii od Luhrmanna?
Ne, ale vím, že na konci umřou.
Jen říkám, že v tomhle úkolu je spousta odboček.
Čau!
Tady jste.
Díky, Willow.
- Díky. - Jo.
Kéž by nám tyhle povolili v knihovně.
Kyleovy emoce jsou na knihovnu příliš velké.
Vypadáš nějak jinak.
Vidíš? Ne.
Ne ji.
Zničí to hru.
Co? O co jsem přišla?
Sophie si dělá srandu. Jdeme na hru.
Jo, zvlášť proto, že jsem navrhla, jak by mohla vypadat vodní ježibaba.
Byl to experiment.
To je super.
Ty jo! Povedla se ti.
Jo, víc se blížíme k snímání pohybu.
O tomhle tady. Nevím…
AHOJ. UŽIL JSEM SI TO.
Tady Jackson.
Víte, co dělat.
Dobře. Až takovéto starosti mám. Dokonce ti i volám.
Prosím, dej mi vědět, že jsi v pořádku. Napiš mi, nebo zavolej. Dej mi vědět.
Výborně.
Nezapomeň, že má jídlo doplnit. Skoro ho přebíjí.
Promiň, šéfko.
Madam?
Můžu s tebou na chvíli mluvit? O té bylinkové zahradě?
Jasně, do toho.
Je tam moc muškátového oříšku. Měl by být ukrytý, ne hned bít do nosu.
Jo? Myslím, že tam můžeš pro komplexnost ještě něco přidat, ale nevím co.
Pokračuj v experimentování.
Můžu počkat, až skončíš, abych měl tvoji plnou pozornost.
Isaacu, proč se usmíváš jak měsíček?
Řekla, že se mám hodně usmívat nebo trochu brečet.
Chápu.
Co mi chceš říct?
Chtěl bych tady založit bylinkovou zahrádku. Teď je perfektní čas.
S menší pomocí od Jeremyho
bych mohl na střeše postavit levnou, udržitelnou bylinkovou zahradu.
Větší výběr čerstvých bylin na dosah ruky by podpořil kreativitu
a větší rozsah.
Možná by to pomohlo i Baileyho omáčce.
Musím říct, že na mě neustále děláš dojem, Isaacu,
a je to hezký nápad, ale omlouvám se. Nemám na to kapacitu.
Jsou tu problémy jako kontrola kvality a kanalizace.
No, kdo je tu dobrý zahradník
a věří si, že to dokáže?
Dám dohromady celý plán,
pokud jsi pro.
No, musím říct, že jsem.
12:45, ZAPLACENO PŘEDEM
Vezmu to.
- Dobrý. - Ne, je to má práce.
Můžu jít já.
Eriku?
Postarám se o to.
Váš oběd.
Madam.
- Eriku, musíme… - Díky za objednávku.
Dobrou chuť.
Sakra!
- Dobrý? - Fajn.
Ukaž, pomůžu ti.
Ne. Hele, nepotřebuju pomoc.
Takovéto chyby neděláš.
Obědový nával. Zpátky do práce.
- Podívám se. - Napravím to.
Dobře.
Ale
jak napravíme tohle?
Myslím, že nemůžeme.
Ne tam, kde všichni zadržují dech
a sledují každý můj pohyb.
A tvá nejlepší kamarádka se bojí vejít.
Omlouvám se.
- Bylo lepší… - Musím si dát pauzu.
Získat kontrolu.
Jo, to udělej.
Vrať se, až budeš připravený.
Dobře?
Ano.
Děkuju.
- Ale něco mi slib. - Co?
Zajdi k Howiemu.
Nohy, prosím?
Něco pod nimi mám.
Tvoje nohy čtou brožury vysokých škol?
Moje nohy si je užívají víc než já.
Vím, že to není zábava, ale je srpen. Musíš si vybrat, kam se hlásit.
Ale jak, když nevím, co chci v životě dělat?
Musí to být těžké…
mít svou budoucnost
vyjasněnou
většinu svého života, a pak vidět, jak se ti bortí před očima kvůli někomu jinému.
Ale s naprostou jistotou ti můžu říct,
že z přebírání těch polámaných střepů
nic dobrého nevzejde.
Radši seber střepy, které chceš, a seskládej je tak, jak chceš.
Nebudou už tak pasovat,
ale můžeš být pyšný na jejich nový tvar.
To chápu…
ale nevím, kde začít.
Nevadí mi, že nechám baseballu. Jen jsem ještě nenašel to, co ho nahradí.
Nevadí, že ještě nemáš odpověď,
ale musíš mít plán.
Tak jo.
A protože si ještě nejsi jistý, co chceš,
možná bychom mohli začít tím,
co nechceš?
Dobře.
Dvě hromádky.
Přede mě hromádku „nechci“
a před tebe hromádku „možná“.
Fajn.
Ne. Promiň, ale nemáš dovoleno to vidět. Je to překvapení pro někoho jiného.
- Máš tu umělou inteligenci? - Fascinuje mě, že tě napadlo tohle.
Jako kluk jsem chtěl stavět roboty.
- Myslel jsem, že jsi spřízněná duše. - To jo.
Proto ti chci dát
tohle.
Zužitkovávám většinu svých pálek, ale tahle je výjimečná.
U Braves jsem s ní trefil vítěznou mušku.
Snad ti jako trenérovi přinese štěstí.
Jsem rád, že tu práci mám.
Nelíbí se mi, jak jsem ji dostal.
Dostal jsi tu práci, protože jsi chytrý a talentovaný vůdce.
Tým tě miluje.
Můžu i tak za tebou přijít, když narazím na problémy?
Jasně.
Ale nebudeš muset.
Hele, nikam neodcházím. Nenechám si ujít šanci být se svými přáteli.
Táta je skvělý muž, který mě dobře vychoval.
Naučil mě, že u všech úspěchů
si mám pamatovat, že stojím na bedrech obrů.
Díky, Cale.
Díky.
A díky tvému tátovi.
Fakt se omlouvám.
Všichni se tě snažili chránit
před Helen.
Bylo to trapné.
- Asi jsme trochu zpanikařili. - Nebylo třeba.
Jsem profesionál.
Nikdo neříká, že nejsi.
Jen se ti jako přátelé
snažíme pomoct.
A nepovedlo se.
Promiň.
Máš srdce na správném místě.
Ale moje…
je zmatené.
- Určitě můžeme zařídit… - Ne.
Nemůžu být v místě, kde pokaždé, když zvednu hlavu,
tak budu čekat,
doufat,
bát se, že uvidím Helen.
Můžu něco udělat?
Už děláš.
A mohl bys předstírat, že tohle je pro tebe stejně namáhavý
jako pro mě, můj mladý příteli.
- To vedro. - To vedro.
- To ta vlhkost. - Jo, ta vlhko…
- Zachraň se. - Tak pojď.
Pokračuj beze mě. Ty…
Mezi věcmi, které mi Frances zanechala,
bylo pár deníků, včetně tohoto,
spolu s instrukcemi, že si je mám přečíst
a pak se rozhodnout,
zda a kdy
se o ně podělit s tebou.
A myslím, že je důležité,
abys to už věděla.
„Dana Sue mohla být,
měla být,
moje dítě.
Ale za našeho mládí jsem s Patrickem o svých citech nemluvila.
Nebyla jsem dost odvážná za svou lásku bojovat
a ztratila jsem šanci
na rodinu, kterou jsem chtěla.“
Paní Frances
a můj táta?
Milovala ho celý život.
Ale bylo to neopětované. Tvůj otec
měl oči jen pro tvoji matku
a Frances to respektovala.
Proč nikdy nic neřekla?
Bála se, že by ses mohla naštvat.
Proč mi to říkáte teď?
Čti dál.
„Není mé krve,
ale je má v mém srdci.
Je odvážná
a milá.
Jsem tak hrdá.
Je mým odkazem.“
Proboha.
Proto mi nechala peníze.
Frances
měla pro Serenity vizi.
Věřila v to, co může Serenity udělat pro své lidi,
a co její lidé mohou udělat jeden pro druhého. A teď
jsi ty
strážkyní její vize.
Já?
Co mám dělat?
Pokračuj ve čtení a buď trpělivá, až se všechny ty pocity objeví.
Jako ranní mlha u rybníka.
A hlavně
si pamatuj,
buď odvážná.
Na všechno to vrhá nové světlo.
S Ronniem bychom bez ní nikdy s restaurací nezačali.
Dala
nám náš sen.
Je to proto, že mě považovala za dceru?
Tak to tam nepíše. Udělala to, protože v tebe věřila.
Spřízněná duše.
Opravdu si toho vážím,
je mi ctí pokračovat v jejím odkazu, ale nevím, jak to mám udělat.
- Podívejte, co vše pro Serenity udělala. - Podívej, co děláš ty.
Neuděláš to, co ona. Uděláš to, co děláš ty.
Proč mi to neřekla, než mi dala ten šek?
Možná to měla v plánu.
Rozhodně teď o těch penězích přemýšlím jinak.
A taky o tátovi přemýšlím jinak.
Nikdy by mě nenapadlo, že by po něm někdo mohl toužit.
Viděla jsem jeho fotky, když byl mladý.
Byl to pohledný muž. Já bych mu to tu ukázala.
Páni.
Tolik výhledů.
Prosím…
Víte, je fascinující
přemýšlet o všech romantických zmatcích a zápletkách, které se v Serenity odehrály
generace za generací.
Romantická radost.
S Ryanem máme ve čtvrtek večer rezervaci na luxusní večeři.
Vy dvě byste měly přivést Ronnieho a Cala!
- Bude to velká událost! Ano! - Jo! To je báječný nápad!
Tenhle čtvrtek nemůžu. Mám jiné plány.
Není to tak náhodou rande s Calem?
Jasně. Abyste oslavili konec vaší doby nedotýkání se.
Vlastně je to hodina s June.
Chodíme na kurz figurativní kresby na komunitní škole.
June. Pastorka June?
Kamarádka June.
O co tu jde?
Jen zkouším něco nového.
- To z nás dělá něco starého? - Nech toho!
Je mi líto, že zmeškám večeři.
Jen tam beze mě nevyprávějte dobré příběhy.
Fajn.
Budeme vyprávět o dvojitých rande a trojitá necháme, až tam budete.
Domluveno.
- To teda ne. - Jste hrozné.
Jestli Mary Vaughn prodává svůj vlastní dům a nekomunikuje,
chtějí něco menšího, nebo jsou v likvidaci?
Mají dluhy kvůli finančním podvodům?
Když odložím stranou svoji frustraci z toho, že nekomunikuje,
vím, že jejich finanční situace připomíná spíš luxusní jachtu než vrak lodi.
Prošla jsem všechny finanční údaje, které jsou veřejnosti k dispozici,
a zdá se, že Trent během svého úřadování využil všech fiskálních příležitostí.
Měla jsi někdy během svých právních jednání s městem podezření…
Peggy!
Myslíš, že kdybych zachytila jen náznak něčeho nekalého, mlčela bych?
Nikdy. Ale reportéři nemůžou předpokládat.
Díky za tvůj čas, Helen.
Jestli tě napadne ještě něco, ocenila bych, kdybys mi zavolala.
Něco mám.
Nechceš kandidovat na starostku?
- Já? - Jo, ty.
Potřebujeme nového starostu.
Někoho, kdo bude schopným a oddaným vůdcem.
Někoho, kdo pod tlakem zachovává důstojnost
a komu záleží na lidech tohoto města.
Podle mě bys byla skvělá vůdkyně.
- Proč nekandiduješ ty? - Má zlatá.
Ty máš specifické a využitelné talenty
a já vůbec nedokážu strpět
hlupáky.
Ahoj, CeCe.
Paní Helen. Paní Peggy.
Ještě jednou díky, Helen.
Ozvu se, až ten článek napíšu.
Jo a třeba i popřemýšlej o mém návrhu.
A tvůj návrh. Hezký den, CeCe.
- Nečekala jsem tě. - Jak se osamostatním?
Rodiče se stěhují.
Vlastně celá rodina, na různá místa.
Táta si našel lepší práci
v Severní Karolíně.
Máma bude dál jezdit s kamiónem,
ale stěhuje brášku a ségru
k babičce v Kentucky, aby je hlídala.
Chtějí, abych šla. Já nechci.
Chci tu zůstat. Chci tu dokončit školu.
Zvlášť když teď uvažuju o vysoké.
O škole v babiččině městě vám ani povídat nebudu.
Ale moji rodiče si už tady nemohou dovolit pronájem domu
a já nemám kde bydlet.
Hledala jsem způsoby osamostatnění
a letos na jaře mi bude 18, takže bych mohla najít něco, kde budu…
Můžeš zůstat u mě.
Co?
Zůstaň tady.
V mém domě.
Se mnou.
Přišla jsem pro radu.
Nechci se vnucovat.
Ne, tvoje přítomnost by byla požehnáním, ne vnucením.
Pochopila jsem, že tvoji rodiče ještě neodjeli?
Ne, ještě se balíme.
No, tak se domluvíme, kdy bychom se my čtyři mohli sejít
a probrat to.
Hej.
Vyřešíme to.
- Dobře. - Jo?
Teda pokud
tu chceš zůstat.
Jste moje spása.
Musíme si udělat filmový večer. Podíváme na Moulin Rouge.
Ale to je na tebe asi moc starý.
Tak Tanec v srdci.
Nevěděla jsem, že to tu nabízejí. Měli by mít reklamu.
- Jaká úleva. - Madam…
Budu tu za 30 minut, až budu mít nachozeno.
Ano, madam.
Tuhle službu tady neposkytujeme. Kyle jen hlídá dítě kamarádce.
No, tak teď bude hlídat dvě děti dvěma kamarádkám.
Lepší důvod, proč tu nabízet hlídání dětí, by mě nenapadl.
To je nad rámec mé prosby, abychom začali, než s Ashleym adoptujeme.
Upřímně, pokud nepodlehneš mému kouzlu,
spokojím se s tím, že podlehneš potřebám trhu.
Byl to od tebe skvělý nápad.
Jen je to níž na seznamu úkolů, než by mělo být.
Rád to udělám,
tak na týden,
ale pak začíná škola a budete někoho potřebovat.
Jde o tu bojovku?
Poslední rok. Posouváme hranice, zanecháváme stopu, zkoušíme nové věci.
To chápu. Jen se nevidím jako fotbalista.
Bavíme se skoro stejně jako u baseballu.
Vidím ten pohled. Chybí ti to.
To je svalová paměť, rituál.
Furt si říkám, že mám být na tréninku nebo si namazat rukavici.
Tak hraj na jaře baseball.
Pro lásku ke hře. Ne kvůli vysoké.
Jo, vysoká.
Počkat. To znamená co?
Nevím. Není divný, že jsem v posledním ročníku
a nevím, co chci dělat?
Polovina dospělých neví, co chce dělat.
Proto musíš ven, objevovat a zkoušet.
Takže fotbal?
Ne.
To bylo hnusný. Prostě „ne“?
Ani: „Možná, kámo, popřemýšlím o tom.“ Jen „ne“.
Ne, díky.
- Pojď. - To je lepší, ale furt špatná odpověď.
VČERA – 12:35 HEJ. UŽIL JSEM SI TO. – DORUČENO
Na tvé přání uděláme menší oslavu
jen s tvými oblíbenými lidmi, jídlem a zábavnou fotobudkou.
Ještě něco? Někdo?
Ne, to je všechno. Všichni.
Když se dívám na seznam hostů, nevidím tam Jacksona.
Nechceš ho pozvat?
Teď je to trochu divný. Nepřijde.
Jsi v pořádku?
Už vím trochu víc, proč mi paní Frances nechala ty peníze.
Je to složité, ale byla
jsem… byli jsme jí blízcí.
Jako rodina.
To je milé.
Znala jsem její oblíbenou objednávku,
protože jsi mě naučila, abych se k zákazníkům chovala jako doma.
Jo.
Vždycky z toho měla radost.
Jsem ráda, že to tak cítila.
Paní Paula se se mnou podělila o jeden z jejích deníků
a pořád ho ještě čtu.
Ale jedna rada mě velmi zaujala.
Být odvážná.
Říct, co doopravdy chceš, dokud můžeš.
Být odvážná.
To se mi líbí.
Jo, zlato. Bude ti 16.
Tohle je krásná chvíle,
kdy můžeš přemýšlet o tom, co očekáváš od příštího roku.
Buď odvážná
a řekni mi, co opravdu chceš.
Hluboko uvnitř.
Chci sestru.
Zlato.
- Jsem ráda, že se tvůj táta vrátil, ale… - Ne biologickou sestru.
Chci někoho, s kým můžu o všem mluvit.
Chápu.
- Někoho ve tvém věku. - Byli to Ty a Kyle, ale to teď je taky…
Ty máš tetu Helen a tetu Maddie.
Chci vědět, kdo bude moje verze toho.
No,
má milá zlatá šestnáctko,
buď odvážná
a ukaž, kdo jsi,
a ať se tví praví přátelé zjeví.
Nová pozice, prosím.
Výborně.
Jděte s proudem.
Nestrňte v okamžiku.
Prociťte
ten pohyb.
Taky mám problémy.
Žádat o pomoc není hřích.
Pokaždé, když se balím na výlet,
slyším tetu Frances říkat: „Ponožky navíc by tě mohly zachránit.“
Kdyby tu byla Maddie,
donutila bych ji vyprávět o té žábě ve vaně paní Frances.
To může počkat. Hodně dlouho.
Ryane, je nám ctí,
že si tvá teta vzpomněla na Danu Sue tak úžasným způsobem.
A teď mám potíže, protože u večeře mluvím o penězích.
Ronnie, asi budeš souhlasit.
Moje teta měla dar uznávat a oslavovat
úžasné ženy v Serenity.
Dělalo jí radost dělit se s milovanými.
Chci, abys věděl, že se snažíme najít způsob, jak je využít,
aby na to byla hrdá.
Použijte k je nalezení radosti.
To ji nejvíc těšilo. Vědět, že lidé kolem ní jsou šťastní.
Když jsem začal pracovat v zámoří, moji rodiče z toho radost neměli,
ale teta Frances jim řekla: „Nevidíte, že ho cestování dělá šťastným?“
Ale teď jsi tady,
šťastně usazený v Serenity.
Ovšem.
Velmi šťastně.
Kéž bych měl odpověď.
Dobrá víla, to není nic pro mě, takže…
- Ahoj, zlato. - Ahoj.
Poté, co snědly tunu těstovin, jsou děcka konečně v posteli.
Díky, žes s nimi povečeřela.
Je mi potěšením. Bavily jste se s June?
To je skvělé.
Začínáš moc dobře.
Skvělá práce.
Jaký to má příběh?
- Příběh? Je to jen kurz umění. - Ne.
Každé umělecké dílo má svůj příběh.
Co nám to říká?
V temné zemi…
byla žena,
která
se všemi silami snažila udělat správnou věc.
Snažila se
vše napravit, pomáhat lidem,
něco změnit.
A jednoho dne…
si uvědomila, že je unavená
a musí se taky uzdravit.
To se mi líbí.
A co bude dál?
Nevím.
A nevadí mi to.
Dobře.
Jen říkám,
že když vyměníš dost shnilých prken,
nakonec je z toho nový pokoj.
Mluvíš o Theseově lodi, ne?
Říkáš, že v určitém bodě se mé manželství změnilo
v něco nového?
Loď čeho?
Thesea. To je taková filozofická věc.
- Četl jsi někdy Zeměplochu? - Kdy jsme přestali mluvit o prknech?
Tak.
Výborně. Dobrý zákrok.
Díky.
Děkuju.
- Co pro tebe můžu udělat? - Dělám na novým projektu.
Práce s rukama mi pomohla
vyrovnat se s některými problémy.
Ale některé hrany
jsou pořád dost drsné.
Musíš drsné hrany obrousit, aby byly hladké.
To je další životní rada?
Ne, nejsem žádný filozof.
Myslím, že život je o dobré zručnosti.
Můžu si tady
vypůjčit brusku a nějaké další nářadí?
Ještě nemám svoji dílnu úplně vybavenou.
Dokonči to, na čem děláš s námi.
- Toho si vážím. - Jo.
Můžu být notářsky pověřena jako „fiktivní příbuzný“,
což mi dává plnou moc pro školní a lékařské záležitosti,
takže by se CeCe nemusela osamostatňovat.
Vážíme si vaší velkorysosti.
Pro Caroline je důležité vystudovat na střední tady.
A vím, že po loňském studentském soudu
vám na ní záleží.
Děkuji, pane.
A já jsem taky vděčná, ale taky trochu na vážkách.
Představa, že ji nechám
v domě s cizími…
Helen není cizí, mami.
- Je známá, kterou teď znáte. - Neodmlouvej.
Nevím, jak to tady chodí.
Jaké klienty zastupujete?
Kdo sem chodí? Přátelé a tak?
Nikdy bych CeCe nenechala přes noc samotnou,
ani bych neměla návštěvy přes noc.
Už jsem zajistila, aby nikdy s žádným klientem nebyla sama,
a taky nezastupuji nikoho,
kdo je neslušný
nebo vznětlivý.
Děkuji.
Děkuji za upřímnost a pochopení.
Nespěchejte.
Ujistěte se, že vám vše vyhovuje,
a pak dejte vědět, co si myslíte.
U mě má CeCe vždy dveře otevřené.
Dano Sue Sullivanová.
Ronnie?
Přemýšlel jsem o tom, jak být odvážný.
Co kdybys přemýšlel o tichosti?
- Chci, aby to všichni věděli. - Ronnie!
Zamilovali jsme se tady.
Ronnie.
Tohle místo je výsledkem toho, že nám paní Frances splnila sny.
Nejen restauraci,
ale i náš sen o lásce.
Ronalde Sullivane, co to…
Jsem tu, abych byl odvážný, a co by mohlo být odvážnější než vyjádřit svou lásku.
Dano Sue,
moc tě miluju.
Znovu bych si tě vzal, kdybys chtěla.
Takže, chceš?
Ahoj.
Tvoje máma mě očekává.
Neustále přemýšlím,
kým chci být.
A chci začít s tím, kdo nejsem.
Omlouvám se za ten křik.
Takový nejsem.
Vím, že ne.
Stejně díky, že jsi mě vyslechl.
Chápu, jak je těžké tu pro lidi být.
- A že je to někdy na náš vlastní účet. - Musí to být rovnováha.
A my na to přijdeme.
My všichni.
- Čekám, až to bude snazší. - Jo.
Já taky.
Díky, trenére.
Kdykoliv.
Ne, že přijdeš pozdě, mami.
Dáváš mi večerku?
Můžu.
Ne,
to… Ne, díky.
ANNIE SULLIVANOVÁ MÁŠ ČAS?
Nechci otravovat…
Omlouvám se, že jsem se ti ještě neozvala,
ale se všemi těmi změnami, co tu dělám, jsem kapela o jedné ženě.
Většinou tohle nedělám,
ale vážně si myslím, že mezi námi při té večeři
proběhlo něco speciálního.
Chtěla by ses se mnou ještě vidět?
Jestli na to moc tlačím…
Naliju ti, dodělám svoji směnu a pak můžeme zjistit, kde mají otevřeno.
Tady? Asi nikde.
Možná budeme muset jít někam jinam.
Eriku.
- Moc ráda tě vidím. - Kathy.
Bille.
Eriku.
Ty jsi
taky fanoušek Zetka?
Jen tu mám menší konzultaci.
Skvělá volba.
Nevím, jaké hodiny si příští semestr vzít, natož pak na čtyři roky.
Laborky. Ty mám já.
Jako třeťačka?
Bože.
Moje hledání univerzity se rozšířilo. Můžu jít kamkoli v zemi.
Jsem zvědavá, jaká bude naše budoucnost.
Nikdo nemohl předvídat posledních pár měsíců.
Jaký má smysl hádat, co bude dál?
Ať je to cokoli,
snad to bude dobré.
Snad jo.
Už bylo na čase.
- Máte 30 minut, než vezmu Annie domů. - Super, kámo.
Měla jsem strach.
Proč mě ignoruješ? Takhle se ke mně ve škole nechovej.
Máma mně a Nellie vzala mobily.
- Nechtěla, aby o tom někdo mluvil. - O čem?
Stěhujeme se.
Přestupuju na Castlewood.
Ronnie a Skeeter pomohli.
A pokud se nemýlím,
už skončilo to naše období nedotýkání se.
Udrží nás to?
Je jediný způsob, jak to zjistit.
Jsem ráda, že jsme si udělali čas,
abychom se jako jedinci rozvíjeli
a vrátili se silnější jako pár.
Jo,
ale pořád musíme jako jedinci růst.
Chceš to období prodloužit?
Ani o vteřinku.
CeCe je tak výjimečná mladá žena. Bude se ti líbit.
Zatímco tu s tebou bude bydlet.
Ryane.
Chtěla jsi to se mnou vůbec probrat?
- Jak to ovlivní nás? - Promiň, já…
Jsem zvyklá rozhodovat se sama…
Ale jdeme dál jako pár?
Ano.
Ovšem.
Vyřešíme to.
Já tu zůstanu,
Helen.
Prosím, věř tomu.
Věř mi.
Věřím.
Překlad titulků: Veronika Holbová