СОЛОДКІ МАГНОЛІЇ
КОМПРОМІС
-Усе, що тобі треба знати? -Що між нами.
Що в мене.
Я знаю, це боляче…
Та хочеш бути з ним.
Я не знаю, чого хочу!
Ти хочеш його, інакше б не думаючи відправила
в якусь гарячу зону, яку, він вважає, треба рятувати.
-Я кохаю тебе, Гелен. -А я тебе.
Ні, не треба.
Не треба порівнювати мене з іншим і казати, що кохаєш мене.
-Але це так. -Я поважав тебе.
Я підтримував тебе.
-Я дав тобі час. -Дякую за це.
-Але я був дурнем. -Ні.
-Так. -Ні.
Бо хто прокрався в цей проміжок часу?
Привид.
І я не боротимуся з цим привидом.
З мене досить своїх.
Не роби цього.
Я не хочу втратити нашу дружбу.
Ти вже її втратила.
-Залиш їх там. -Можу віднести нагору.
Ні. Не хочу, щоб ти спізнився на фізіотерапію.
Розважся.
Так, фізіотерапія й дантист. Що те що те — свято.
Знаю, важко, але це майже кінець. Пишаюся тим, як ти попрацював.
Дякую.
Будь продуктивним
Бу-у-дь продуктивним.
Б-У-Д-Ь-П-Р-О…
Не виходить у мене. Ти мене зрозумів.
Привіт, Таю.
Привіт, Лілі.
-Твоя мама така… -Захоплена.
Я хотіла сказати сяюча.
Так, це теж.
Вона неймовірна жінка.
Захоплююся нею: вона ніколи не здається.
Я розумію, зараз у вас багато проблем.
Та вона, певно, тягне все на собі? Мами завжди так роблять.
Так, і це несправедливо.
Моя мама погодилася б.
Це правда, що тренер Кел зчинив бучу в «Салліванз»?
-Де ти це почула? -Вибач. Це не так?
У це складно повірити.
-Багато хто говорить… -Це непорозуміння.
Зробили з мухи слона.
Але бідна твоя мати.
Привіт, Таю! Ти не проти, якщо я вкраду Лілі?
Час нашої ранкової віньяси.
Знай, я поруч, якщо тобі потрібен друг.
Я запізнився, чи це ти рано?
У мене свій графік. У тебе свій.
-Чим я можу допомогти? -Приготуй те, що завжди.
Джеремі привіз щось не те вранці?
О.
Тут багато хорошого.
Спаржа, шалот.
Спаржа так і проситься в берблан
до лосося на грилі чи смаженого курчати.
Що скажеш?
Про що?
Усе добре?
Гелен.
Усе скінчено.
Мені дуже шкода.
-Що я можу зробити? -Зроби берблан.
Не на кухні. Як друг.
-Мені зараз треба допомога на кухні. -Гаразд, звісно.
Може, після роботи з'їмо піцу?
Дякую, але я попрошу тебе припинити.
Добре, берблан.
-Міс Пола. -Га?
Раяне!
Сподіваюся, ви не проти. Медді сказала, де вас знайти.
Я в пошуках душевного спокою.
Ви, певно, дуже за нею сумуєте.
Усі ми.
Але я вже в тій точці,
коли горе дає тобі впевненість,
що вона сидить поруч із самим Господом Богом
і, дивлячись вниз, каже: «Стеж за нею!»
«Вона щось замислила!»
Що це?
Тітка Френсіс лишила кілька коробок, щоб я розніс.
Ця була на самому верху. З позначкою «терміново».
Так схоже на Френсіс.
-Дякую. -Прошу.
Ну, сідай.
Я захоплююся тим, як ти виконуєш
останні побажання Френсіс.
Але що ще плануєш робити, поки ти тут?
Якби Френсіс була тут, вона б спитала про твої плани з Гелен.
Я питаю замість неї.
Хочу побути тут трохи.
Надолужити втрачений час.
Той час минав
і проживався в Сереніті,
поки ти вештався світом.
Сподіваюся, що ти будеш уважним
і шанобливим і врахуєш це.
Я молюся за те,
щоб ми могли компенсувати той втрачений час.
І були ще більше вдячними за те, що маємо,
знаючи, що воно майже вислизнуло з рук.
Я бажаю вам обом великого щастя.
Але зважай, чи ви обоє бачите один і той же сон.
Бо якщо ти знову її засмутиш,
я викличу твою тітку сюди,
щоб проклясти тебе й кинути до диявола.
Тренере.
Агов, тренере.
Я думав, у тебе фізіотерапія в четвер вранці.
Ти знаєш, що ти накоїв? Ти хоч здогадуєшся?
Усі знають.
Патякають, і мама знову змушена через це проходити.
Цього разу через тебе.
Вона тобі довіряла.
Я тобі довіряв.
-І я тебе підвів. -Підводь, скільки хочеш. Байдуже.
Та ми говоримо про маму, і я думав, ти інший!
-Я думав, ти її гідний. -Я сподівався, що так і є.
Мені шкода.
Вибач, що зганьбив її.
І тебе. За те, що зробив вам боляче.
І це все?
-Тобі шкода? -Вибач за все.
Я шкодую про свій вчинок, і я змінюся.
Це може зайняти якийсь час, та я хочу все виправити.
А нам що робити,
поки стерв'ятники цього міста ласують її приниженням?
Ми з мамою над цим працюємо.
Удвох.
Ми з тобою робимо одне.
-Що? -Я турбуюся про тебе.
І неї, і Кейті, і Кайла.
Зараз мені байдуже.
Я розумію, справді.
Але прошу тебе…
не дозволяй гніву штовхати тебе на…
це.
Я лише намагаюся її захистити.
І я намагався.
Можу дістати тобі тарілку.
Ти така схожа на матір. Не кажи їй.
Що ти подумав, що я схожа на неї, чи що порушив правило?
І те і те.
Пам'ятаєш, я розказував тобі про мою сестру Кеті?
Як-от: «Не згадуймо твою сестру Кеті?»
Так.
Якісь погані новини?
Так.
-Вона приїхала до міста. -Я нарешті з нею зустрінуся?
-Сподіваюся, ні. -Ой.
Я не хочу в це заглиблюватися, але є причина, чому ми її цураємося.
З нею складно.
У нас із нею не найкращі стосунки.
З твоєю мамою вони не спілкуються.
Щоразу, коли з'являється Кеті,
починаються сварки, сльози, брехня й обвинувачення.
Нічого не виграєш від втягування в стосунки
такого рівня корисливості…
-Вибач. -Я й гадки не мала.
Так.
Що ж…
якщо з нею стикнешся,
не дозволяй себе втягнути.
Добре. То чому вона тут?
Я над цим працюю. Просто тримайся подалі.
Вона блондинка?
Цього разу, так. А що?
До мене підійшла дивна жінка на стежці після свята міс Френсіс.
-Чому ти пішла стежкою? -Щоб помилуватися краєвидом.
Хай там як, вона підійшла й наговорила дивних речей про маму.
Я знала, що з нею щось не так, але…
Це, напевне, була твоя тітка.
Перепрошую! Ронні, ти ж не починав без мене?
-Звісно, ні. -Добре.
Гаразд, у нас неймовірні новини.
Ми з твоїм батьком…
Гаразд. Може, ти?
-Краще ти. -Я?
Ми з твоїм батьком влаштуємо тобі найрозкішнішу в історії вечірку
на шістнадцять років.
Жодних обмежень.
Щодо теми ми подумали про карнавал.
Ти скаржилася, що твій день народження не на Гелловін,
і я думала, що це через цукерки, але…
Я знайшла компанію, яка здає в оренду стрілецькі тири
й усі призи до них.
І, звісно, у них є всі продавці. Попкорн, хот-доги, чуррос…
Солодка вата. На цьому ми з батьком застрягли.
Клоуни
чи фокусники?
І десерт.
Мурашник чи стійка з морозивом?
Що сталося з вечерею в Чарльстоні й акваріумом? І лише втрьох.
Ну…
Тепер у нас набагато більше можливостей.
Через гроші міс Френсіс.
Ми думали, ти будеш у захваті.
Я в захваті.
Тобто я ціную те, які ви захоплені, і я теж у захваті,
але це якось дивно.
Присядьмо.
Прогуляймося.
Не хотів, щоб це звучало як офіційна заява,
бо я просив про візит. Просто гарний вечір для прогулянки.
Рада тебе бачити.
Минуло вже два дні.
Так, мені було потрібно трохи часу.
Працював над додатковим завданням.
Було над чим подумати.
А сьогодні все стало на свої місця.
Звучить обнадійливо.
Так.
Пам'ятаєш, як ми познайомилися, і я сказав, що не хочу бути другом?
Тоді це був такий романтичний жест.
Так, щось типу того.
Але я зрозумів, що не хотів дружити з тобою,
бо ніколи не товаришував із жінками.
Ви з Джоді такі близькі.
Джоді чудесна, але ми познайомилися на роботі
й з часом зблизилися, але це було ненавмисно.
А з Вікі ми лише навмисно робили одне одному боляче.
Я хочу, щоб ми з тобою робили все усвідомлено.
Я теж.
Круто.
Якісь поради колишньому шибайголові,
який хотів би бути твоїм близьким другом?
Гей, ні. Годі мене відволікати.
Я теж зробила своє домашнє завдання.
Гаразд.
І я зрозуміла, як ціную чесне й відкрите спілкування.
Не намагаючись бути ідеальною, очікуючи, що інша людина буде такою ж.
Просто
мати свободу сказати: «У мене був жахливий день»,
і знати, що це хтось почує, а не засудить чи применшить.
Я тебе слухаю,
і я знаю все про жахливі дні, тож мені неважко про це поговорити.
Хочеш спробувати?
Уперед.
Тай не хоче грати в бейсбол цього року. Може, і ніколи.
Коли він так вирішив?
Після розмови з Біллом на поминках міс Френсіс.
Шкода.
Дай мені знати, якщо я можу чимось йому допомогти. Чи тобі.
Приємно чути.
Дуже.
Ой! Гей!
Це не дуже дружній жест.
О!
Отже, ми справді будемо друзями.
Ніяких друзів по сексу?
Думаю, це могло б помогти.
Гаразд.
Я зможу.
То скільки? День чи два?
Тижні. Два.
-Два тижні. -Що?
Якщо ми з цим не впораємося…
Не впевнена, це погроза чи виклик.
Але ти вляпався, друже.
Гаразд.
Ой! Ні.
Серйозно не думала про ідеальний день народження?
А ти?
Вечеря на двох і романтична прогулянка.
Мадридом.
Може, не наступного року, але ми там колись побуваємо, ти і я.
Зазвичай я вибираю лише смак і форму торта.
І які це, моя людино звички?
Білий і круглий, і не смій морщити носа.
-Без кольорової крихти всередині? -Фу.
Ні, надто солодкий.
Ти й сама солоденька.
Гаразд. Якщо не маєш ідей, помізкуймо.
Найкращий день народження, на якому ти була?
У Мішель Сандовал на роликах у першому класі.
Для тих, хто не впав і не сколов зуба.
Ой, я забула. Пробач.
Ми з тобою покатаємося на роликах. Лише ти і я.
І, можливо, капа. Але це твій день, думай масштабно.
У п'ятому класі в Іззі були поні на вечірці.
Наступного року я благала батьків про те саме.
Мама зупинилася на єдинорогах, що чудово.
-Але… -Це були не поні.
Я б дістав тобі поні.
Шістнадцять поні…
на роликах,
їх підганяють 16 жезлів,
і вони супроводжують тебе містом до 16 повітряних куль
в тур 16-ма дивами світу.
Годі. Усе, що я хочу, що мені треба,
це провести день народження з дорогими мені людьми.
Що ж, тобі принаймні треба 16 улюблених квіток,
яких я, до свого сорому, не знаю.
Білі троянди. А твої?
-Білі троянди. -Це відколи?
-Відтепер. -Так?
Ага.
Клац. Ця мить — це все, що тобі треба мені подарувати.
О-7.
Краще не зводити очей із власних карт,
ніж жадати карт сусіда.
О-75.
О як в «Озимандія», 75.
Мені важко стежити за картами, і вона мене нервує.
Підніми голову, Медді.
Хай усі варіанти будуть перед тобою — так легше стежити.
Дякую.
Це життєва порада чи стосовно бінго?
Моя подруга тут новенька, тому я намагаюся їй помогти.
Питання лишається.
Розхвилювався, що вона отримає перевагу й виграє в тебе?
І-20.
І як «іронічний», 20.
Можливо.
Що ж, не хвилюйся.
Якщо хтось тут і виграє в тебе,
то це буду я.
Назвеш своє ім'я, перш ніж це зробити?
Джун.
-Девід. -Б-9.
Б як «благодійність».
А це Медді.
-Привіт, Девіде. -Привіт.
Добре мати подругу, яка так про тебе дбає.
Ти й не уявляєш.
Н-45.
Н як «Назарет», 45.
Карти мені не усміхаються, піду до столу з напоями.
Принести вам щось?
Ні, дякую.
Ти з ним фліртувала?
Люба, тобі треба частіше кудись ходити,
якщо не можеш визначити, чи хтось фліртує.
-Але ти… -Доросла самотня жінка.
-І ти це вмієш. -Так. Навчити тебе?
Можливо.
Г-54.
Ґ як «ґречність», 54.
Бінго!
Не так швидко.
Дай подивитися.
То що?
Агов. Що думаєш?
Гаразд, ти маєш рацію.
Мені подобається.
Я так і знав! Якщо хтось і змусить тебе полюбити Шекспіра,
то це буде Баз Лурманн.
На що ти купився?
Це були костюми, музика?
Знаю. Це були маслкари, чи не так?
Насправді Меркуціо.
Особливо цей уривок про чуму на обидва ваші доми.
Я завжди думав, що «Ромео і Джульєтта» — нудна, непотрібна драма.
Але якщо ти Меркуціо,
твій найкращий друг забиває на все заради незнайомки.
А потім тебе за це вбивають.
Ти англійської не здаси.
Не змушуй мене говорити про погоду.
Сподіваюся, усе налагодиться.
Траур перетворився на танець і все таке.
Це ніколи не буває швидко.
Але хіба не гірше тримати все в собі?
Можна не говорити. Просто
посидимо.
Медді.
Що тебе привело, Білле?
Довідуюся до Тайлера.
Довідуєшся?
Мені подзвонив лікар Ахмед, і сказав, що Тайлера не було на фізіотерапії.
Він захворів?
Ні, але я поговорю з ним і запишу на інший час.
Не треба. Я домовився на сьогодні.
-Його зможуть прийняти за 30 хвилин. -О.
Гаразд. Посаджу його в машину. Дякую.
Я можу його відвезти.
Мені більш-менш по дорозі, і так я зможу
поговорити з ним про пунктуальність і хороші манери.
Піду за ним.
Тітко Гелен, я принесла обід.
Який приємний сюрприз. Ходи сюди!
Знаю, зазвичай я не приношу вам їжу,
але я зголосився, бо хотіла поговорити з вами
як хрещениця з хрещеною.
Для цього не обов'язково приносити обід. Як справи?
Мені є за що бути вдячною.
За близьких. За прекрасний дім у чудесному місті.
Щось ти роздякувалася.
Не хочу здатися зіпсутою,
але ви знаєте про чек від міс Френсіс?
Мама з татом хочуть витратити трохи грошей на мої 16 років,
і вони так замахнулися.
Це неправильно. Це на них не схоже.
-Ти з ними про це говорила? -Я не знала як.
Вони були такі захоплені, і мені було так незручно.
Не думаю, що вони зрозуміли.
Тітко Гелен, ці гроші їх змінять?
Здавалося, наше життя нарешті налагоджується.
Тато вернувся додому. Вони такі щасливі.
Не хочу, щоб це щось зіпсувало.
Гроші змінюють тих, для кого вони найважливіше в житті.
А що найважливіше для твоїх батьків?
Любов і віра.
І ти.
Надзвичайна молода жінка.
Вони шукають спосіб, як це відзначити.
Якщо через це тобі незручно, вони мають знати.
Скажи їм про це голосно й чітко,
і я знаю, що ти це можеш.
Я не хочу їх образити.
Гадаю, вони пишатимуться.
Дякую. Ти завжди знаєш правильну відповідь.
Ні.
-За винятком одного питання. -Якого?
Що тобі подарувати на день народження?
ЛІКАРНЯ СПРИНГ-РИВЕР
Справа не лише в терапії, Тайлере. Йдеться про особисту відповідальність.
Чому ти нікому не сказав, що не прийдеш?
Це не повториться.
Я це ціную, але досі не розумію чому.
Тобі нудно, чи бракує терпіння?
Поговори з лікарем і терапевтом. Може, зміни програму.
З терапією все гаразд.
Я знаю, ти хочеш кинути бейсбол,
але з'являться інші можливості, якщо роззирнешся.
У тебе проблеми з рукою, але ти швидкий, спритний.
Знайдемо тобі інший вид спорту.
Не певен, що це те, що мені треба.
Знайдімо те, що тебе заводить.
Це загартує тебе.
Не можна тікати від труднощів. Закінчи те, що почав.
Серйозно?
Я намагаюся вчитися на своїх помилках, синку.
Так мужчина дорослішає.
Гей.
Ти чогось мені не кажеш?
Я вивчив урок. Більше не пропущу жодної зустрічі.
Привіт, Норін, і ти, моя маленька горошинко.
Боже.
Чому вони так швидко ростуть?
Щоб ми нарешті могли поспати.
Це правда. Вона, схоже, дозріла. Погуляти з нею?
Ні, вона просто заспокоїлася.
Я принесла дещо вам усім.
Ти не мусиш цього робити.
Знаю, нести їжу шеф-кухареві може здатися трохи дивним,
але в моїй сім'ї готують бабусині рецепти на знак вдячності.
А ви всі мене були найбільшим благословінням.
Це так турботливо. Дякую.
Чорний шоколад, подрібнені волоські горіхи та дещо для пікантності.
Для пікантності?
Гаразд, усі мають дотримуватися правил,
але нам треба взятися за справу й розгадати таємницю.
Так.
Екстракт мигдалю?
Можливо?
Я не хотіла розігнати твою кухню.
На кухні їсти не можна. Таке правило.
Ти ж не стоятимеш там і не дивитимешся, як ми їмо?
Це було б підозріло.
Дякую, Норін.
Дякую вам усім.
Норін, мені потрібен цей рецепт.
Лишенько. Горішкові треба поспати. Я піду. Побачимося пізніше.
Я знаю. Духмяний перець.
Дякую, тату.
Радий допомогти, Тайлере.
Ми з ним добре поговорили,
але щось коїться, і я не можу зрозуміти що.
Він ухвалює важливі рішення. Великі зміни.
Триматиму руку на пульсі.
Я не намагаюся переступити
твої кордони, Медді.
Я просто хочу бути поруч із дітьми,
наскільки це можливо,
розуміючи, що ти з ними цілодобово,
що я ціную.
Більше, ніж здається.
Добраніч, Медді.
Треба, щоб від Сереніті були сильні кандидати.
Люди, які можуть виступити проти Трента.
І заткнути Мері Вон довіку.
Для цього знадобиться сила природи.
Хто може його перемогти?
Зойла? Вона в курсі всього, що відбувається в Сереніті.
І вона дружня.
Чи Джудіт.
Вона чудово дає раду Літній біблійній школі.
Прекрасні навички планування й інтерес до роботи з громадськістю.
-Том Паттерсон може. -Адвокат Білла?
Агов. Погані клієнти — не провина адвоката.
Том непоганий,
і в нього чудові стосунки з багатьма підприємцями.
Хтось ще має когось на увазі?
-Не я. -Не я!
-Вам буде зручніше у вітальні. -Так.
Сховався в коридорі.
Я геть забула, що він тут.
Наше жіноче чуття нас підвело, і ми не нагадалися,
що в цьому будинку є чоловік!
Я… Леді, я йду.
Я забув, що у мене має бути заняття,
поки ви займаєтеся цим, щоб вам не заважати.
-Бувайте. -Бувай.
Бувай.
Наші кордони трохи заіржавіли. Вибачте.
Не вибачайся, Дано Сью.
Ми принаймні ще не говорили про сороміцьке.
Треба купа часу, щоб пригадати, як жити разом.
Та я рада спотикатися об його взуття. Це означає, він удома.
Хоча годі вже спотикатися.
-Схоже, ти щаслива. -Яка щаслива.
Так, щаслива.
І ми повертаємося в колію в усіх сенсах.
Я ні на мить не сумнівалася.
Відверто!
Добре, але без подробиць, Дано Сью.
Не хочу заздрити,
бо ми з Келом увійшли в особливу зону дружби.
Перепрошую! Тепер нам треба подробиці.
Так. Ми починаємо все спочатку.
Ми зараз друзі по сексу з відстрочкою на два тижні.
Бідолашна.
Не поспішати на початку — це одне,
але повертатися назад, уже почавши, важко.
Насправді все гаразд.
Це новий фокус.
Сподіваюся, це по-справжньому нас зблизить.
Амінь.
Але дехто інший зараз надто близько до мене.
Білл повернувся з Каслвуда?
Несподіваний візит.
Так. Тай пропустив фізіотерапію,
і Білл взявся рятувати ситуацію.
Домовився про інший час, відвіз Тая, привіз його додому,
а потім лишився,
наче чекав, коли йому дадуть медаль.
Мені з Ронні важко, а він мені подобається.
Навіть не уявляю, як тобі.
-З Таєм усе гаразд? -Я так думала.
Треба було з ним поговорити перед приходом, але
вони з Кайлом чудові.
Готують. Прибирають.
Учора приглянули за Кейті, щоб я розважилася.
-Не торкаючись Кела? -Ні.
Я гуляла з пасторкою Джун.
Ти розважалася з нашою пасторкою?
Так! Ми їли мексиканську їжу.
Грали в бінго.
Мене вчили фліртувати.
-Джун? -Угу.
-Вона від нас це приховувала. -Так.
Хай проведе урок про флірт у Біблії.
-Там він є. -Там він є.
Ти молодець, що виходиш і пробуєш щось нове.
-Ти на це заслуговуєш. -Ми всі заслуговуємо на трохи радості.
Гелен.
Ти вирішила щодо Раяна?
Досить уже того, що довелося розказати Еріку.
Зважаючи на те, яким тихим він був на роботі,
це не була приємна розмова.
Не була.
Не знаю, що на мене найшло, що я подумала, що буде інакше.
Я хотіла знайти спосіб бути з ним, але він відмовився.
Звісно.
Егоїстично думати, що все могло бути інакше.
Якби ми помінялися ролями,
хіба б я чекала, поки він намагається вирішити,
чи є в нього майбутнє з любов'ю з минулого?
Але якщо я остаточно не визначуся з Раяном,
це переслідуватиме мене довіку.
І будь-кого, з ким би я не була.
Що сказав Ерік?
Він сказав, що…
Він сказав, що не хоче…
не хоче жодних подачок.
Це був важкий вибір.
Жахлива втрата, але необхідний крок.
Ти журишся, як і має бути.
Це…
це краса давньої дружби.
Ви там, де мені потрібні.
Іноді вас навіть просити не треба.
Ходи сюди.
Троттере, ти написав, що ми граємо сам на сам.
Розумію, чому ти вирішив, що потрібне підкріплення…
Перш ніж грати, треба поговорити.
Страшенно схоже на інтервенцію.
Стоп. Річ не в цьому.
Гові та Айзек теж хотіли прийти. Але тоді б це була інтервенція.
То…
що це таке?
Просто поговоримо про те, що буде далі.
Це вам вирішувати.
Я облажався.
Я осоромив вас і себе.
Не про це.
Ми хочемо тебе підтримати. Ми тобі співчуваємо.
І важливо, щоб ти знав, що не один.
Скажи нам, що тобі треба.
Не можу.
Це важко, але ти можеш.
Що б ти сказав команді? Треба розігрітися, перш ніж замахнутися.
Не поспішатимемо, інінґ за раз.
Разом.
-Навіщо ви це робите? -Бо ти наш друг.
Ми зробимо все, що треба.
Але очками не ділитимемося.
Решки з'їли. Посуд помили. Кеті читає в кімнаті.
Кайл дуркує у фейстаймі. А будинок досі стоїть.
-Дякую за звіт. -Так, мем.
Ми можемо поговорити секунду, перш ніж ти підеш?
Вибач, що пропустив фізіотерапію.
Тато мене вишпетив. Більше такого не буде.
Я не буду тебе шпетити. Просто хочу знати, що сталося.
Я не можу тебе змусити, але якщо є щось…
Я ходив до тренера.
Бачив Лілі в спа. Вона спитала про бійку.
Сказала, що всі про це говорять, тож я мусив.
Я був такий злий.
Думав, що хочу вибачення.
Коли почав на нього кричати, зрозумів, що не хочу…
Зрозумів, що не хочу, щоб він вибачався.
Бо це нічого не змінить.
Не скасує бійки,
чи страху, чи твого приниження, чи…
Саме по собі — ні. Маєш рацію.
Але це може бути кроком.
Щире й розкаяне серце. Так?
Справжнє вибачення — це визнання вини
й обіцянка змінитися на краще.
Таю, ми всі маємо над собою працювати, включаючи Кела.
Включаючи мене.
Тож ось моє вибачення.
Пробач, що тобі здалося, що треба заступитися за мене перед Келом.
Я ціную твоє бажання захистити мою честь,
але люди помиляються.
Це місто пліткує.
Ти не можеш взяти все на себе.
Особливо, коли це заважає рухатися вперед.
Чи фізіотерапії.
Я пишаюся тобою
як борцем і молодим чоловіком.
Але не кожен бій твій.
Інколи я сама маю поборотися, гаразд?
-Гаразд. -Ходи сюди.
Я люблю тебе.
Лікар Таунсенд намагався зі мною зв'язатися.
Не знаю, чи готовий до розмови.
Не треба нічого робити, поки ти не готовий.
Радий чути, що ти так думаєш.
Бо я не хочу з ним говорити.
Чи комусь розказувати.
Я тебе підтримаю й нікому не скажу.
Це не їхня справа.
Половина Сереніті вважає, що їм до всього є діло.
Для мене важливо, що ти дивишся на це так само, тож дякую.
Ти теж помагаєш мені почати спочатку.
Ми говорили про те, як рухатися вперед, і я думала про це,
але зрозуміла, що надто все ускладнюю.
Тож, Айзеку,
будеш мені другом?
Як ти визначаєш дружбу?
Жодних прихованих мотивів,
та мої друзі — це люди, яких я шаную, з якими мені приємно бути
і з якими я люблю проводити час.
Вважай ти вже мій друг.
Тож я просто зобов'язаний бути тобі другом.
То як це буде?
Одна прогулянка,
один бранч,
одна розмова за раз.
ДЕНЬ ВІДКРИТИХ ДВЕРЕЙ
МЕРІ ВОН ЛЬЮЇС АГЕНТ З НЕРУХОМОСТІ
Місіс Льюїс.
Ми вже набрали практикантів, та дякую за інтерес.
З усією повагою, але я тут, щоб поговорити про інше.
Що ж, відважуйся.
Мені дуже подобається ваша донька.
Вона добра, весела,
і вона ступає світом із грацією.
Знаю, наші родини не миряться, особливо після відкликання.
Визнаю свою провину за те, що Неллі ризикувала життям.
Але я не моя мати.
І після тривалої психотерапії й самоаналізу
я вже не той, ким був тоді.
І Неллі не ви.
Тож, з усією повагою, мем,
розуміючи, чому ви не хочете, щоб я бачився з Неллі,
я прийшов сюди спитати, що мені робити, щоб бути її достойним.
Я ціную твоє красномовство.
Ціную твою щирість.
Ціную твою тямовитість.
Тепер іди геть.
Ходиш й говориш. Не так вже й погано.
Ці два тижні дружби проминуть непомітно.
Так, зайняті ноги займають і руки.
Ось.
-Є? -Так.
-Я тримаю. -Гей!
-Що? -Руки.
Я сама.
Гей.
Сама казала.
Це було питанням часу, коли ці дурні ворота зламаються.
Це ще одна річ, про яку не подбав Трент.
Можу принести інструменти. Це кілька петель.
Так, але чому про це не дбають міські служби?
Тому Трента й треба відкликати.
Стільки проблем, так мало уваги й недостатньо годин на день.
І в нас є спільнота талановитих людей,
які, я впевнений, будуть раді помогти.
Так. Треба їх лише мотивувати.
Я тобі допоможу.
З лагодженням, мотивацією, будь-чим.
Добре.
Почнімо складати список. Фонтан у парку.
Той старий дуб на Стейт-стріт, що не переживе наступної бурі.
Ми можемо полагодити все, що захочемо.
Гадаю, що можемо.
Так важко не поцілувати тебе зараз.
Зосередься.
У нас багато роботи.
Дякую тобі за це.
Та я не можу прийняти.
-Гелен, будь ласка. -Поки.
Поки що не можу.
Ми ходимо одне довкола одного все наше життя.
Ми говоримо, що все скінчено, але це не так.
Ми кажемо, що це неможливо,
але це не так.
Хіба не час визнати, що нам судилося бути разом,
не час вхопитися за мрію…
що разом ми змінимо світ?
Де б ми не були.
-Де б ми не були потрібні. -Я змінюю світ тут.
Я потрібна тут.
Для тебе це коротка мандрівка, та для мене дім.
Якщо ми хочемо мати спільне майбутнє, ти мусиш пустити коріння тут,
у Сереніті.
Ця каблучка — символ зобов'язання, якого ти хочеш від мене.
Я хочу, щоб ти теж взяв на себе зобов'язання.
Так.
Я зроблю все можливе, щоб бути з тобою. Я розберуся.
Та треба багато чого з'ясувати.
По-перше, доведеться кинути роботу.
Нам обом доведеться чимось пожертвувати заради цього.
Переклад субтитрів: Людмила Речич