-Allt du behöver veta om vad? -Läget.
Var jag står.
Jag vet att det är jobbigt…
Men det är honom du vill ha.
Jag vet inte vad jag vill.
Du vill ha honom, annars skulle du väl skicka iväg honom
till hans hjälteuppdrag i tredje världen.
-Jag älskar dig. -Jag älskar…
Nej. Jämför mig inte med nån annan och säg att du älskar mig.
-Men det gör jag. -Jag respekterade dig.
-Jag stöttade dig. Jag gav dig utrymme. -Jag är tacksam för det.
-Men jag var dum. -Nej.
-Jo. -Nej.
För vad smet in i det utrymmet?
Ett spöke. Och jag tänker inte slåss med det spöket.
-Jag har egna spöken. -Gör inte så här.
Jag vill inte förlora vår vänskap.
Det har du redan gjort.
-Lämna dem där. -Jag bär upp dem.
Nej, du kommer för sent till sjukgymnastiken.
Ha så kul.
Sjukgymnast och tandläkare. Lattjo lajban.
Du har kämpat jättebra. Jag är stolt över dig.
Tack.
Var produktiv
V, A, R, P, R, O…
Det funkar inte. Fattar du?
Hej, Ty.
Hej, Lily.
-Din mamma är så… -Entusiastisk.
Jag tänkte säga strålande.
Ja, det också.
Hon är verkligen beundransvärd. Hon låter sig inte nedslås.
Det måste vara så tufft för er.
Hon tar smällen förstås. Det gör ju mammor.
-Ja, och det är inte rätt. -Mamma skulle instämma.
Är det sant att Cal gick bärsärkagång?
-Vem har sagt det? -Förlåt. Är det inte sant?
-Det låter otroligt, men det pratas… -Det är ett missförstånd.
-Ryktet överdriver. -Men ändå, din stackars mamma.
Hej, Ty! Får jag låna Lily nu?
Det är dags för vårt Vinyasa-pass.
Du kan alltid räkna med mig!
-Är jag sen, eller är du tidig? -Vi har olika scheman.
-Ska jag göra nåt? -De vanliga förberedelserna.
Lämnade Jeremy nåt spännande?
Oj. Massor av fina grejer.
Sparris, schalottenlök.
Vi kan göra sparris i beurre blanc
med grillad lax eller ugnsstekt kyckling.
Vad tycker du?
-Om vad då? -Hur är det?
Helen.
Det är slut.
Åh, vad tråkigt.
-Kan jag göra nåt? -Beurre blanc.
Som vän, menar jag.
-Jag behöver kökshjälp nu. -Absolut.
Ska vi ta en pizza sen?
Tack, men kan du vänligen sluta nu?
Beurre blanc, alltså.
Miss Paula!
-Ryan! -Om det är okej.
Maddie sa att du var här.
Jag följer ljuset.
Du saknar henne väl förskräckligt.
Det gör vi alla.
Men jag har nått punkten
där sorgen ger vika för vissheten
att hon sitter bredvid Vår Herre
och tittar ner och säger: "Se upp för henne! Hon har nåt i kikarn."
Vad är detta?
Faster Frances efterlämnade lådor som ska delas ut.
Den här var överst. Märkt "viktigt."
Så likt Frances.
-Tack. -Varsågod.
Här.
Det är fint att du tar hand om
Frances avskedspresenter.
Men vad mer tänker du göra medan du är här?
Om Frances var här skulle hon fråga om dina planer med Helen.
-Jag frågar åt henne. -Jag vill stanna ett tag.
Tar igen förlorad tid.
Den tiden existerade
i våra liv i Serenity
medan du rände runt i världen.
Jag hoppas att du är försiktig,
och respektfull och tänker på det.
Jag hoppas och ber att vi kan ta igen den förlorade tiden.
Och vara ännu mer tacksamma för det vi har i vetskapen att det nästan gled iväg.
Jag önskar er all lycka i världen.
Men vi får hoppas att ni båda drömmer samma dröm.
Om du gör henne olycklig igen,
kallar jag tillbaka din faster
för att hämta dig och överlämna dig till djävulen.
Coach.
Coach?
Har inte du sjukgymnastik idag?
Vet du vad du har ställt till? Har du nån aning?
Alla vet.
Alla pratar, och mamma blir utskämd igen.
Nu på grund av dig.
Hon litade på dig.
-Jag litade på dig. -Och jag svek dig.
Det struntar jag i.
Jag pratar om mamma. Jag trodde att du var annorlunda!
-Att du var värd henne. -Jag hoppades det.
Jag är ledsen.
Förlåt att jag skämde ut henne. Och dig. Jag förstörde för er båda.
Är det allt?
-Du är ledsen? -I ordets fulla betydelse.
Jag ångrar mig och ska ändra på mig.
Det kan ta lite tid, men jag vill fixa det här.
Vad ska vi göra under tiden
medan alla gamarna i stan gottar sig?
Din mamma och jag får jobba med det. Tillsammans.
Du och jag också.
-Varför? -Jag bryr mig om dig.
Och henne, Katie och Kyle.
Jag kan inte bry mig nu.
Det förstår jag absolut.
Men snälla…
låt inte din ilska driva dig till…
det här.
-Jag försöker bara försvara henne. -Det gjorde jag också.
Du kan få en tallrik.
Du låter som din mamma. Säg inte det.
Att jag låter som hon, eller att du bryter mot reglerna?
Båda.
Minns du att jag pratade om min syster Kathy?
-Hon som vi inte skulle prata om? -Ja.
Har nåt hänt?
-Ja. Hon är i stan. -Ska jag äntligen få träffa henne?
-Det hoppas jag inte. -Jaså.
Det finns en anledning till att vi inte träffar henne.
Hon är svår att ha att göra med. Vi har ingen bra relation.
Hon och din mamma har ingen relation.
När Kathy är här blir det alltid
bråk, tårar, lögner och anklagelser.
Det är meningslöst att utsätta sig för en sån egoistisk…
-Ursäkta. -Jag visste inte.
Nä.
Ja…
om du stöter på henne…
-Inlåt dig inte med henne. -Okej. Vad gör hon här?
Jag försöker ta reda på det. Undvik henne.
Är hon blond?
För närvarande. Hur så?
En konstig kvinna kom fram till mig på gångstigen efter begravningen.
-Varför tog du gångstigen? -Det är fint där.
Den där damen sa konstiga saker om mamma.
Det var nåt som verkade underligt, men…
Det var nog din faster.
-Förlåt! Du har väl inte tjuvstartat? -Självklart inte.
Vi har en spännande nyhet.
Din pappa och jag…
Vill du berätta?
-Berätta du. -Jag?
Din pappa och jag ska ordna en jättetjusig fest
-till din sextonårsdag. -Vad du vill.
Vi funderar på ett karnevalstema.
Du ville ju fylla år på Halloween, för godisets skull trodde jag, men…
Jag hittade ett företag som hyr ut karnevalsspel,
med priser och allt.
Och stånd med popcorn, korv, churros…
Sockervadd. Sen körde vi fast.
Clowner eller trollkonstnärer?
Och efterrätten.
Spettekaka eller en glassbar?
Vad hände med middagen i Charleston och akvariet? Bara vi tre.
Ja…
-Vi kan göra så mycket mer nu. -Med miss Frances pengar.
-Vi trodde att du skulle bli glad. -Det är jag.
Det är bra att ni är glada och jag är också glad
men det här känns faktiskt konstigt.
-Kom och sätt dig. -Kom och gå med mig.
Det var inte menat som ett uttalande för jag frågade om jag fick komma.
Men det är fint väder.
Skönt att höra av dig.
Det var nån dag sen.
Ja, jag tog lite tid för mig själv.
Jag hade ett extraprojekt. Tänkta lugna några tankar.
Och idag trillade polletten ner.
Det låter lovande.
Ja.
I början sa jag ju att jag inte bara ville vara vänner.
-Det var en väldigt romantisk gest. -Ja, typ.
Men nu inser jag att jag inte ville vara vän med dig
för jag har aldrig varit vän med en kvinna.
Du och Jodie verkar nära.
Ja, men vi blev liksom vänner gradvis men det var oavsiktligt.
Vicky och jag ville bara varandra illa.
Jag vill att vi ska vara avsiktliga på alla sätt.
Jag håller med.
Bra.
Jaha, har du några tips till ett f.d. brushuvud
som vill bli nära vän med dig?
Stopp. Sluta distrahera mig.
-Jag har också gjort mina läxor. -Okej.
Jag insåg hur mycket jag värdesätter rak och ärlig kommunikation.
Att inte försöka vara perfekt eller vänta sig perfektion.
Att bara kunna säga: "Jag har haft en jobbig dag."
Utan att den andra personen är dömande eller nedsättande.
Jag instämmer, och jag vet allt om dåliga dagar och pratar gärna om dem.
Vad sägs om att testa?
Visst, absolut.
Ty vill inte spela baseboll i år. Kanske aldrig.
När bestämde han det?
Han pratade med Bill på miss Frances avskedsfest.
Det var tråkigt.
Säg till om jag kan vara till hjälp på nåt sätt för honom eller dig.
Det här hjälper. Jättemycket.
Stopp där!
Det där var inte särskilt vänskapligt.
Jaså!
Så vi ska bara vara vänner.
Kan vi inte vara vänner med förmåner?
Det kanske kan hjälpa.
Okej.
Det går bra.
Hur tänker du? Ett par dagar?
Veckor. Två.
-Två veckor. -Vad?
Om vi inte klarar det…
Är det ett hot eller en utmaning? Men jag ställer upp.
Okej.
Hoppsan! Nej.
Har du ingen idé om den perfekta födelsedagen?
Har du det?
Middag för två och en romantisk promenad.
Genom Madrid.
Det kanske inte blir nästa år, men vi kommer dit. Du och jag.
Jag brukar bara få bestämma vilken sorts tårta jag vill ha.
Och vilken sort är det?
Vit och rund. Rynka inte på näsan.
-Inte ens strösselfyllning? -Nej, det blir för sött.
Du är söt själv.
Om du inte har nån idé, kan vi brainstorma.
Vilken var den bästa födelsedagsfest du har varit på?
Michelles rullskridskokalas i ettan.
-För de som inte slog sönder en framtand. -Det hade jag glömt. Förlåt.
Vi kan åka rullskridskor. Bara du och jag.
Och ett munskydd kanske. Men tänk stort inför ditt kalas.
Izzie Bradford hade ponnyer en gång.
Nästa år ville jag också ha det.
Mamma gjorde ett enhörningstema som var jättefint.
-Men… -Det var inte ponnyer.
Jag skulle ge dig ponnyer. Sexton ponnyer…
på rullskridskor,
med varsin tamburmajor på ryggen,
som följer dig i en parad genom stan till 16 luftballonger
för att se 16 underverk.
Sluta. Allt jag vill är att fira min födelsedag med mina närmaste.
Åtminstone behöver du 16 av dina favoritblommor,
som jag inte vet vilka de är.
Vita rosor. Vilka är dina?
-Vita rosor. -Sen när?
-Sen nu. -Jaså?
Klick. Det här ögonblicket är den perfekta presenten.
O-7.
Håll ögonen på dina egna brickor och ha inte begär efter din grannes.
O-75.
O, som i Ozymandias, 75.
Jag hinner inte med och hon gör mig nervös.
Lyft blicken.
Se alla möjligheter så är det lättare att hänga med.
Tack.
Är det livsråd eller bingoråd?
Min kompis är nybörjare så jag försöker hjälpa henne.
Det besvarar inte frågan.
Är du rädd att jag ger henne ett försprång framför dig?
I-20.
I, som i impertinent, 20.
Kanske det.
Oroa dig inte.
Om nån här kommer slå dig, blir det jag.
-Kan du säga vad du heter isåfall? -June.
-David. -B-9.
B, som i "blid."
Och det här är Maddie.
-Hej, David. -Hej.
-Din vän tar hand om dig på många plan. -Du anar inte.
N-45.
N, som i Nasaret, 45.
Mina brickor är dåliga. Dags för en läsk.
-Vill nån av er ha nåt? -Nej tack.
Flirtade du med honom?
Lilla vän, du behöver komma ut ut oftare om du måste fråga det.
-Men du är… -En singelkvinna.
-Och du är bra på det. -Ja. Vill du ha lektioner?
Kanske.
G-54.
G som i givande. 54.
Bingo!
Sakta i backarna.
Får jag se brickan.
Nå?
-Vad tyckte du? -Som du vill. Du har rätt. Jag gillar det.
Jag visste det! Om nån kan få dig att gilla Shakespeare är det Baz Luhrmann.
Vad var det du gillade? Kostymerna? Musiken?
-Det var bilarna, va? -Det var faktiskt Mercutio.
När han säger: "Åt fanders med båda era släkter!"
Jag tyckte att Romeo och Julia var tråkig dramatik.
Men se det från Mercutios synpunkt,
din kompis kastar bort vänskapen när han träffar en tjej.
-Sen blir du mördad. -Du blir underkänd i engelska.
Låt mig slippa prata om vädret.
Jag hoppas att det ska bli bättre.
Klagan som förvandlas till dans och så.
Men det går aldrig fort nog.
Men är det inte värre att gå igenom det ensam?
Vi behöver inte prata. Vi kan bara sitta här.
Maddie.
-Vad gör du här, Bill? -Tänkte se hur Tyler mår.
Jaså?
De ringde och sa att han inte kom till sin sjukgymnastik igår.
Är han sjuk?
Nej, men jag ska prata med honom och boka en ny tid.
Behövs inte. Det har jag redan gjort.
-Han har en tid om 30 minuter. -Jaså.
-Då ska jag skjutsa dit honom. Tack. -Han kan åka med mig.
Det är ingen omväg och jag kan passa på
att prata lite med honom om att passa tider och så.
Jag hämtar honom.
Tant Helen, jag tog med lunch.
Vilken trevlig överraskning. Kom!
Jag är inte det vanliga budet, men jag behöver prata med dig,
som din guddotter.
Du behöver inte ta med lunch för det. Vad är det?
Jag har så mycket att vara tacksam för.
-Ett vackert hem. -Jag tackar alltid för allt hela tiden.
Jag vill inte låta bortskämd, men har du hört om checken?
Mamma och pappa vill spendera lite på mitt sextonårskalas
och nu går de till överdrift.
Det är inte likt dem.
-Har du sagt det? -Inte ännu.
De var så glada, och det kändes så konstigt, men de fattade inte det.
Kommer pengarna förändra dem?
Allt verkar äntligen bli normalt igen.
Pappa är hemma. De verkar lyckliga.
Jag vill inte sabba det.
Pengar förändrar människor som sätter dem i centrum.
Vad står i centrum för dina föräldrar? Tro och kärlek.
Och du.
En fantastisk ung kvinna.
De vill fira det på nåt sätt.
Om det känns fel för dig, borde du säga det.
Förklara det tydligt för dem för jag vet att du är bra på det.
-Jag vill inte såra dem. -De blir nog stolta.
Tack, tant Helen. Du har alltid rätt svar.
Nja.
-Inte på en fråga. -Vilken då?
Vad vill du ha av mig i present?
Det gäller inte bara sjukgymnastiken. Man måste ta ansvar.
-Varför lämnade du inte återbud? -Det ska inte hända igen.
Jag tror dig, men jag undrar varför.
Är du uttråkad eller otålig?
-Du kanske kan byta träningsprogram. -Det behövs inte.
Även om du slutar med baseboll, finns det annat du kan ägna dig åt.
Du är fortfarande snabb och smidig.
Vi hittar en annan sport.
Jag vet inte om det är svaret.
Vi hittar nåt som motiverar dig.
Det definierar dig.
Man ska inte ge upp så fort det är lite jobbigt.
Inte det?
Jag försöker lära mig av mina misstag.
Det är så man växer.
Hördu.
Är det nåt du inte berättar?
Jag har lärt mig. Jag ska inte utebli igen.
Hej, Noreen och lilla sötnosen. Åh, kära nån.
-Varför växer de så fort? -Så vi ska få sova nån gång.
Ja, hon verkar fridsammare. Behöver hon komma ut lite?
Nej, hon är så snäll så.
-Jag kom för att ge er alla nåt. -Men det behövs inte.
Det verkar lite konstigt att ta med mat till kockar
men vi har det här familjereceptet som vi ger folk som vi vill tacka.
Och ni har verkligen varit underbara.
Så snällt att tänka på det. Tack.
Mörk choklad, krossade valnötter och lite smått och gott.
Smått och gott, hmm?
Okej, ni måste följa reglerna,
men vi måste försöka klura ut det här.
Ja.
Är det mandelextrakt?
Kanske?
-Det var inte meningen att tömma köket. -Vi äter inte i köket.
Ska du inte äta nån kaka själv?
Det verkar misstänkt.
Tack, Noreen.
Tack snälla ni.
Noreen, jag behöver receptet.
Oj, dags för Peanuts tupplur. Jag måste hem, men vi ses.
Nu vet jag. Kryddpeppar!
-Tack, pappa. -Jag hjälper gärna till, Tyler.
Vi hade ett bra samtal,
men det är nåt som jag inte kan gå till botten med.
Han tar stora beslut. Stora förändringar.
Jag håller koll.
Jag försöker inte överträda
de gränser som du vill att vi har.
Jag vill bara finnas till hands för våra barn i möjligaste mån
även om du förstås alltid finns till hands,
vilket jag sätter värde på.
Mer än jag kan säga.
God natt, Maddie.
Vi behöver starka kandidater till omvalet.
Som kan sätta Trent på plats.
Och täppa till käften på Mary Vaughn.
Då behövs en naturkraft.
Vem kan besegra honom?
Zoila är välunderrättad om Serenity. Och socialt kompetent.
Eller Judith.
Hon organiserade VBS-aktiviteterna så effektivt.
God planeringsförmåga och intresserad av samhällsuppdrag.
-Tom Patterson. -Bills advokat?
Det gör inte honom till en dålig advokat.
Tom är ganska bra, och har goda relationer med många företag.
Nån annan vi kan föreslå?
-Inte mig. -Inte mig!
-Sätt er i vardagsrummet. -Ja.
Gömmer sig i korridoren.
Jag glömde att han var här.
Vi borde ha ett margarita-larm som varnar om det finns en man i huset!
Tjejer, jag ska gå nu.
Jag måste ju ha en egen aktivitet
så att ni får ha er aktivitet ifred.
-Godnatt. -Godnatt.
Godnatt.
Våra gränser har blivit lite luddiga. Jag ber om ursäkt.
Men det behöver du inte.
Vi hade inte kommit igång ännu.
Det tar tid att komma in i att bo ihop igen.
Skorna i hallen betyder att han är hemma. Fast jag slutar gärna snubbla.
-Du verkar lycklig. -Det är jag.
Vi är tillbaka i gängorna på alla de viktiga sätten.
Det tvivlade jag aldrig på.
Dags för utgjutelser!
Inte för mycket detaljer, tack.
Jag vill inte bli avundsjuk för Cal och jag är nu i vänzonen.
Ursäkta! Då behöver jag detaljer.
Vi bygger en ny grund.
Först ska vi vara vänner utan förmåner i två veckor.
Men stackars liten.
Att börja långsamt går väl an men att sluta när man väl har börjat?
Det går bra. Det är ett nytt fokus.
Hoppas det för oss närmare varandra.
Amen.
Å andra sidan är min exman lite väl nära.
Är Bill tillbaka?
Ett lite oväntat besök.
Ty uteblev från sjukgymnasten
och Bill bestämde sig för att rycka in.
Bokade en ny tid, körde dit Ty, körde hem honom,
och sen stod han och hängde
som om han väntade sig en medalj eller nåt.
Det blir konflikter med Ronnie fast jag gillar honom.
Jag kan inte tänka mig hur det är för dig.
-Är allt bra med Ty? -Jag trodde det.
Jag borde ha pratat med honom men han och Kyle är så duktiga.
De hjälper till. De passade Katie igår kväll så jag kunde gå ut.
-Utan att röra Cal? -Nej.
Jag gick ut med pastor June.
En utekväll med pastorn?
Ja! Vi åt mexikansk mat.
Vi spelade bingo. Hon gav mig tips om hur man flirtar.
-Gjorde June? -Ja.
De har hon hållit inne med.
Hon kan ge oss flirttips från Bibeln. De finns.
Kul för dig att komma ut och göra nya saker.
-Du förtjänar det. -Alla förtjänar glädje.
Helen.
Har du bestämt dig om Ryan?
I alla fall så pass att jag måste tala om det för Erik.
Med tanke på hur tyst han har varit, var det inget bra samtal.
Nej.
Jag vet inte hur jag kunde få för mig att hoppas nåt annat.
Jag ville ha kvar honom i mitt liv, men han vägrade.
Förstås.
Det var själviskt av mig att hoppas nåt annat.
Om rollerna var ombytta,
skulle jag vänta medan han försökte bestämma sig
för om han skulle satsa på sin före detta?
Men om jag inte verkligen försöker med Ryan,
kommer det att plåga mig för all framtid.
Och den som jag försöker leva med.
Vad sa Erik?
Han sa att…
han inte vill ha nån plats…
i mitt liv.
Det var ett svårt val.
En svår förlust men ett oundvikligt steg.
Det är viktigt att sörja.
Det här…det är det fina med gamla vänner.
Ni finns där när jag behöver er. Ibland innan jag ens hinner fråga.
Kom hit.
Trotter, vi skulle ju spela en mot en.
Jag förstår att du behöver förstärkning, men…
Vi måste prata innan vi spelar.
Är det här nån sorts intervention?
Nej, det var inte tanken.
Howie och Isaac erbjöd sig att vara med. Men det vore en intervention.
Jaha.
Vad är det, då?
Bara ett samtal om hur framtiden ska se ut.
Det bestämmer ni.
Jag gjorde fel.
Jag skämde ut er, och mig själv.
Fel sorts samtal.
Vi vill stötta dig.
Vi känner för dig.
Det är viktigt att du vet att du inte är ensam i det här.
-Berätta vad du behöver. -Det kan jag inte.
Det är svårt, men det går.
Vad ska du säga till laget? Du kan träna på oss.
Vi tar en inning i taget.
Tillsammans.
-Varför det? -Du är vår vän.
-Vi ställer upp på allt. -Utom att ge dig gratispoäng.
Resterna uppätna. Disken diskad. Katie är i sitt rum och läser.
Kyle är på FaceTime. Huset står kvar.
-Tack för rapporten. -Ja, ma'am.
Kan vi prata lite innan du går och lägger dig?
Förlåt att jag missade sjukgymnasten. Pappa läxade upp mig.
Jag vill bara veta vad som hände.
Jag kan inte tvinga dig att berätta, men…
Jag pratade med Cal.
Lily frågade mig om slagsmålet.
Hon sa att det pratas. Jag ville träffa honom… Jag var så arg.
Jag trodde att jag ville ha en ursäkt.
Men sen insåg jag att jag inte ville höra honom säga förlåt.
För det hjälper inte.
Det betyder inte att det inte har hänt otäcka och förödmjukande saker.
Att säga förlåt hjälper inte ensamt. Det är sant.
Men det kan vara en början.
Om man menar det uppriktigt och ångrar sig.
En äkta ursäkt är att erkänna sina fel och lova att försöka bättra sig.
Vi måste alla jobba med oss själva. Även Cal.
Även jag.
Så jag ska be dig om ursäkt nu.
Jag beklagar att du kände att du måste prata med Cal på mina vägnar.
Tack för att du ville försvara mig, men folk gör misstag.
Den här stan skvallrar.
Ge dig inte i kast med allt det.
Det kan sätta käppar i hjulet för dig.
Eller sjukgymnastiken.
Jag är stolt över dig som krigare och som ung man.
Men inte alla strider är dina.
Jag måste utkämpa några själv.
-Okej. -Kom hit.
Jag älskar dig.
Dr Townsend har försökt nå mig.
Jag är inte redo att prata med honom.
Du behöver inte göra nåt förrän du är redo.
Bra att du tycker det.
För jag vill inte prata med honom. Eller berätta för nån annan.
Du har mitt stöd och jag lovar att hålla tyst.
Det angår ingen.
Halva Serenity tror att allt är deras angelägenheter.
Det betyder mycket att du håller med mig, så tack.
Du är också en del av min nystart.
Vi pratade om hur vi ska gå vidare och jag har tänkt på det,
men jag har krånglat till det i onödan.
Så, Isaac…vill du bli min vän?
Hur definierar du "vän"?
Jag har inga baktankar,
men mina vänner är människor som jag respekterar och gillar
och ser fram emot att umgås med.
Då är du redan min vän.
Så det vore bara artigt av mig att vara din vän.
Hur ska vi göra?
En promenad,
en brunch,
ett samtal i taget.
VISNING
MARY VAUGHN LEWIS MÄKLARE
Mrs Lewis.
Vi har redan praktikanter, men tack för visat intresse.
All respekt för er firma, men det gäller en annan sak.
Jaha, vad är det då?
Jag tycker mycket om er dotter.
Hon är snäll, hon är rolig,
och rör sig genom världen med charm och elegans.
Våra familjer kommer ju inte överens, särskilt nu med omvalet.
Jag utsatte Nellie för livsfara. Men jag är inte min mamma.
Och efter mycket terapi och självrannsakan
är jag inte den personen längre.
Och Nellie är inte ni.
Så med respekt…även om jag förstår att ni inte vill att jag ska träffa Nellie
vill jag fråga vad jag måste göra för att bli värdig henne.
Jag uppskattar din vältalighet.
Jag uppskattar din ärlighet.
Jag uppskattar din framåtanda.
Gå din väg nu.
Gå och prata. Det är inte så illa.
Vän-veckorna kommer gå fint.
När man promenerar går det bra att hålla händerna i styr.
DONERAD MED TACK TILL BORGMÄSTARE TRENT LEWIS
-Går det bra? -Ja.
-Jag kan öppna. -Stopp där!
-Vad? -Händer.
Det går bra.
Hoppsan.
Vad sa du?
Det var bara en tidsfråga innan grinden skulle gå sönder.
Ännu en sak som Trent inte tog hand om.
Jag kan fixa det. Det är bara gångjärnen.
Men varför gör inte stadsförvaltningen det?
Det är därför Trent ska avsättas.
Så många problem som inte åtgärdas, men allt tar tid.
Vi har också många duktiga medborgare som säkert skulle vilja hjälpa till.
Ja. Vi måste bara motivera dem.
Jag hjälper dig.
Att reparera, motivera, och så vidare.
Okej.
Vi gör en lista. Dricksfontänen i parken.
Den gamla eken på State Street som inte klarar en till storm.
Vi kan fixa allt vi bestämmer oss för.
Det tror jag att vi kan.
Nu är det svårt att inte kyssa dig.
Fokusera. Vi har jobb att göra.
Tack för den här.
Men jag kan inte ta emot den.
-Helen, snälla. -Ännu.
Kan inte ta emot den ännu.
Vi har kretsat runt varandra hela livet.
Vi säger att det är slut, men det är det inte.
Vi säger att det är omöjligt, men det är det inte.
Är det inte dags att acceptera att det är meningen att vi ska vara tillsammans,
att ta fasta på vår dröm…
om att åstadkomma nåt tillsammans?
Var vi än är.
-Var vi än behövs. -Jag åstadkommer nåt här.
Jag behövs här.
Det är en avstickare för dig, men det är mitt hem.
Om vi ska ha en framtid, måste du slå rot här
i Serenity.
Ringen betyder att du vill att jag ska lova nåt.
Men du måste också lova nåt.
Ja.
Jag vill satsa på vår framtid tillsammans.
Men det finns mycket att lösa. Jag måste säga upp mig.
Vi måste båda göra uppoffringar.
Undertexter: Anna Norman