‎DULCILE MAGNOLII
‎LASĂ DE LA TINE
‎- Despre ce să știi? ‎- Despre cum stau lucrurile.
‎Cum stau eu.
‎Știu că e dureros…
‎- Cu toate astea, îl vrei. ‎- Nu știu ce vreau!
‎Îl vrei, altfel n-ai sta pe gânduri ‎și i-ai spune să se care
‎să facă pe salvatorul ‎în vreo regiune calamitată.
‎- Te iubesc, Helen. ‎- Și eu!
‎Nu!
‎Nu mă compara cu alt bărbat, ‎după care să-mi spui că mă iubești!
‎- Dar te iubesc. ‎- Te-am respectat.
‎Te-am susținut.
‎- Nu te-am strâns cu ușa. ‎- Și îți mulțumesc.
‎- Dar am fost un prost. Da. ‎- Ba nu!
‎Ce am lăsat să se strecoare prin ușa aia?
‎O fantomă.
‎N-o să mă lupt cu acea fantomă.
‎Le am pe ale mele.
‎Nu face asta!
‎Nu vreau să pierd prietenia noastră.
‎Ai pierdut-o deja.
‎- Lasă-le acolo! ‎- Le pot duce sus.
‎Nu. Nu vreau să întârzii la fizioterapie.
‎Simte-te bine!
‎Da. Fizioterapie și stomatolog. ‎O să fiu în al nouălea cer.
‎Știu că e greu, dar mai e puțin.
‎- Sunt mândră de tine. ‎- Mersi.
‎Fii productiv!
‎Hai, fi productiv!
‎F-I-I P-R-O…
‎Da, nu merge. Da înțelegi ce zic.
‎- Bună, Ty! ‎- Bună, Lily!
‎- Mama ta e foarte… ‎- Entuziastă.
‎Voiam să spun „radioasă”.
‎Da. Și asta.
‎E o femeie remarcabilă.
‎O admir nespus ‎pentru că nu se lasă doborâtă de nimic.
‎Știu că treceți printr-o perioadă grea.
‎Dar cred că ea duce greul, nu? ‎Cum fac mamele mereu.
‎Da. Ceea ce e nedrept.
‎Mama ar fi de acord.
‎Dl antrenor ‎chiar a făcut urât la Sullivan's?
‎- Cine ți-a zis? ‎- Scuze! Nu e adevărat?
‎În mod normal, n-aș crede.
‎- Dar se vorbește… ‎- E o neînțelegere. Complet exagerată.
‎Totuși, mama ta, biata…
‎Salut, Ty! Pot să ți-o răpesc pe Lily? ‎Începem ședința matinală de Vinyasa.
‎Sunt aici dacă ai nevoie de o prietenă!
‎Am întârziat eu sau ai venit tu devreme?
‎Eu am programul meu, tu îl ai pe al tău.
‎- Cu ce te pot ajuta? ‎- Cu pregătirile obișnuite.
‎Jeremy a adus vreo surpriză azi?
‎Ce de bunătăți aici!
‎Sparanghel, hașme.
‎Prevăd un sparanghel în sos beurre blanc ‎cu somon la grătar sau cu pui fript.
‎Ce părere ai?
‎Despre ce?
‎Te simți bine?
‎Helen…
‎S-a terminat.
‎Îmi pare foarte rău.
‎- Cum te pot ajuta? ‎- Prepară sosul!
‎Nu ca bucătar. Ca prieten.
‎Acum vreau un bucătar.
‎Bine. Nicio problemă.
‎- Mergem la o pizza după program? ‎- Mulțumesc, dar fii bun și încetează!
‎Beurre blanc să fie, atunci!
‎Doamnă Paula!
‎- Ryan! ‎- Nu deranjez, sper.
‎- Mi-a spus Maddie unde vă găsesc. ‎- Caut lumina interioară.
‎Cred că vă e tare dor de ea.
‎Tuturor ne e.
‎Dar am ajuns la un punct
‎în care mâhnirea face loc certitudinii
‎că stă de-a dreapta Tatălui ceresc,
‎privește în jos și spune:
‎„Stai cu ochii pe ea! Clocește ceva.”
‎Ce-i asta?
‎Mătușa Frances mi-a lăsat ‎mai multe cutii pe care să le împart.
‎Asta era deasupra. A scris „urgent” pe ea.
‎Tipic pentru Frances!
‎- Mulțumesc! ‎- Cu plăcere.
‎Poftim, ia loc!
‎Apreciez faptul că te ocupi
‎de darurile de rămas-bun ale lui Frances.
‎Dar ce alte planuri ai cât stai pe-aici?
‎Dacă ar fi aici, Frances te-ar întreba ‎ce urmărești cu Helen.
‎- Te întreb eu în locul ei. ‎- Aș rămâne o vreme.
‎Să recuperez timpul pierdut.
‎Acel timp a existat
‎și a fost trăit în Serenity ‎în timp ce tu umblai brambura prin lume.
‎Sper sincer că ești delicat
‎și cuviincios și ții cont de asta.
‎Mă rog lui Dumnezeu
‎să putem recupera acel timp pierdut.
‎Și, poate, să fim și mai recunoscători ‎pentru ceea ce avem,
‎știind că era să ne scape.
‎Sper să aveți parte ‎de toată fericirea din lume.
‎Dar ar fi bine să speri ‎că visați amândoi același vis.
‎Fiindcă, dacă o faci iar nefericită,
‎o s-o invoc pe mătușa ta aici,
‎să pună mâna pe tine ‎și să te târască până în iad.
‎Cal!
‎Salut! Credeam că joi dimineață ‎ai fizioterapie.
‎Știi ce ai făcut? Ai idee măcar?
‎Știe toată lumea.
‎Vuiește târgul, ‎iar mama plătește iar oalele sparte.
‎De data asta, din cauza ta.
‎Se baza pe tine.
‎Ca și mine.
‎- Și te-am dezamăgit. ‎- N-ai decât! Mi se rupe.
‎Aici e vorba de mama. Te credeam altfel!
‎- Te credeam demn de ea. ‎- Am sperat că sunt.
‎Îmi pare rău.
‎Îmi pare rău ‎că am pus-o într-o postură jenantă.
‎- Și pe tine. Îmi pare rău că v-am rănit. ‎- Atât?
‎- Îți pare rău? ‎- Îmi pare rău în adevăratul sens.
‎Regret ce am făcut și o să mă schimb.
‎S-ar putea să dureze… ‎dar vreau să îndrept lucrurile.
‎Și noi ce să facem până atunci,
‎când hienele din oraș ‎o să se delecteze umilind-o?
‎Vom găsi o soluție. Eu și mama ta.
‎La fel, eu și tu.
‎- De ce? ‎- Îmi pasă de tine.
‎De ea. De Katie și de Kyle.
‎Mie nu-mi pasă în clipa asta.
‎Te înțeleg. Serios.
‎Te rog doar…
‎să nu te lași mânat de furie…
‎și să ajungi așa.
‎Doar i-am luat apărarea.
‎Și eu la fel.
‎Pot să-ți dau o farfurie.
‎Parcă ai fi mama ta. Să nu-i spui!
‎Ce? Că m-ai asemuit cu ea? ‎Sau că i-ai încălcat regulile?
‎Ambele.
‎Auzi, o mai ții minte pe sora mea, Kathy?
‎- Kathy, despre care nu trebuia să vorbim? ‎- Da.
‎S-a întâmplat ceva rău?
‎Da. A venit în oraș.
‎- O s-o cunosc, în sfârșit? ‎- Sper că nu.
‎Nu vreau să intru în detalii, ‎dar nu degeaba o evităm.
‎E problematică.
‎Nu am o relație prea bună cu ea.
‎Mama ta nu are nicio relație cu ea.
‎Când e Kathy prin preajmă, apar…
‎certuri, lacrimi, minciuni și acuzații.
‎Nu ai absolut nimic de câștigat ‎dacă te expui unui asemenea egoism…
‎- Scuze! ‎- Habar nu aveam.
‎Da.
‎Ei bine…
‎Dacă te intersectezi cu ea…
‎evit-o!
‎Bine. Și de ce a venit?
‎Încă nu m-am lămurit. ‎Dar ferește-te de ea!
‎E cumva blondă?
‎De data asta, da. De ce?
‎M-a abordat o tipă ciudată pe potecă, ‎după comemorarea dnei Frances.
‎- Ce căutai pe potecă? ‎- E mai frumos drumul.
‎În fine, a venit la mine ‎și mi-a spus niște bazaconii despre mama.
‎Simțeam că e ceva în neregulă cu ea, dar…
‎Probabil că era mătușa ta.
‎Scuze! Ronnie, n-ai început fără mine, nu?
‎- Sigur că nu. ‎- Bine.
‎Bun. Avem niște vești extraordinare.
‎Eu și tatăl tău…
‎Bine. Îi spui tu?
‎- Spune tu! ‎- Eu?
‎Eu și tatăl tău o să-ți organizăm ‎cea mai simandicoasă petrecere
‎de 16 ani.
‎Fără limite.
‎Ne gândeam la o tematică de bâlci.
‎Mereu te plângeai ‎că ziua ta nu pică de Halloween.
‎Eu credeam că era vorba de dulciuri, dar…
‎Am găsit o firmă ‎care închiriază jocuri de tir
‎cu tot cu premiile aferente.
‎Și cu tarabe de tot felul. ‎Popcorn, hotdogi, churros…
‎Vată de zahăr. ‎Dar eu și tatăl tău avem o dilemă.
‎Clovni?
‎Sau iluzioniști?
‎Și desert.
‎Minciunele? Sau înghețată cu fructe?
‎Cum rămâne cu cina din Charleston ‎și vizita la acvariu? Doar noi trei?
‎Păi…
‎Păi, acum putem face mult mai multe.
‎Cu banii doamnei Frances.
‎Credeam că o să te bucuri.
‎Mă bucur.
‎Adică îmi place că voi vă bucurați ‎și mă bucur și eu,
‎dar e ciudat, atâta tot.
‎Ia loc!
‎Hai la plimbare!
‎N-am vrut să sune așa de oficial, ‎doar fiindcă am cerut să te vizitez.
‎E vreme plăcută de plimbare.
‎Mă bucur să te văd.
‎Au trecut câteva zile.
‎Da. Am vrut să-mi iau un răgaz.
‎Am avut un proiect suplimentar.
‎Mi-am adunat niște gânduri.
‎Iar azi s-au pus toate cap la cap.
‎Sună promițător.
‎Da.
‎La prima întâlnire am zis ‎că nu vreau să fim doar prieteni.
‎- A fost foarte romantic la vremea aia. ‎- Da, cam așa ceva.
‎Dar mi-am dat seama ‎că nu voiam să fim doar prieteni
‎fiindcă nu mai fusesem prieten ‎cu nicio femeie.
‎Pari apropiat de Jodie.
‎E minunată, dar ne-am cunoscut profesional
‎și relația a evoluat, dar neintenționat.
‎Eu și Vicky am intenționat ‎doar să ne facem rău.
‎Vreau ca eu și tu ‎să facem totul cu intenție.
‎Și eu.
‎Tare!
‎Ai vreun sfat pentru un fost zurbagiu
‎care ar vrea ‎să fie prietenul tău apropiat?
‎Alo! Nu! Nu mă mai deruta!
‎- Și eu mi-am făcut temele. ‎- Bine.
‎Și mi-am dat seama cât apreciez ‎comunicarea sinceră și deschisă.
‎Să nu încerci să fii perfect, ‎să nu ceri perfecțiune de la celălalt.
‎Pur și simplu…
‎Să fii liber să spui: ‎„Am avut o zi de rahat.”
‎Și să te simți înțeles, ‎nu judecat sau devalorizat.
‎Chiar te înțeleg.
‎Și știu cum e să ai zile de rahat, ‎așa că putem vorbi oricând despre ele.
‎Încercăm acum?
‎Ia zi!
‎Ty nu vrea să joace baseball anul ăsta. ‎Sau niciodată, poate.
‎Când a luat decizia asta?
‎La o discuție cu Bill ‎de la comemorarea dnei Frances.
‎Păcat!
‎Sper să-mi spui dacă pot să-l ajut. ‎Sau să te ajut pe tine.
‎Acum mă ajuți.
‎Mult.
‎Nu mi se pare un gest prea prietenos.
‎Deci avem doar o relație de prietenie.
‎Nu și de alt fel?
‎Asta nu cred că ne-ar strica.
‎Bine.
‎Accept.
‎Ce zici? O zi, două?
‎- Săptămâni. Două săptămâni. ‎- Poftim?
‎Dacă nu rezistăm atât…
‎Nu știu dacă e o amenințare ‎sau o provocare. Dar de acord, prietene!
‎Bine.
‎Aoleu! Nu e voie!
‎Pe bune? ‎Nu știi ce ți-ar plăcea de ziua ta?
‎Tu știi?
‎Cină în doi și o plimbare romantică.
‎Prin Madrid.
‎Așa că poate nu la anul, ‎dar o să ajungem noi și acolo.
‎Sunt obișnuită să pot alege ‎doar aroma și forma tortului.
‎Și care sunt ele, sclavă a obișnuinței?
‎Să fie alb, rotund… ‎și nu cumva să strâmbi in nas!
‎Nici umplut cu bombonele?
‎Nu. Ar fi prea dulce.
‎Dar tu ești dulce.
‎Bine. Dacă n-ai nicio idee, ‎hai să ne gândim împreună!
‎La ce aniversare ‎te-ai distrat cel mai bine?
‎La Michelle Sandoval, în clasa I, pe role.
‎Fiindcă nu ți-ai spart un dinte.
‎Aoleu! Uitasem. Scuze!
‎Te duc să ne dăm cu rolele. Doar noi doi.
‎Și o gutieră, poate. Dar pentru ziua ta ‎gândește-te la ceva măreț!
‎Într-a V-a, Izzie Bradford a avut ponei.
‎În anul următor, ‎m-am rugat de ai mei să-mi facă ziua așa.
‎Mama a organizat ceva frumos cu unicorni.
‎- Dar… ‎- Nu erau ponei.
‎Eu ți-aș aduce ponei.
‎16 ponei…
‎Pe role.
‎Călăriți de 16 acrobați cu bastoane.
‎Și te-aș plimba prin oraș
‎până la 16 baloane cu aer cald ‎cu care să ajungi la 16 minuni ale lumii.
‎Încetează!
‎Tot ce îmi doresc ‎e să-mi petrec ziua mea cu cei dragi.
‎Ți-ar trebui măcar 16 flori preferate, ‎pe care recunosc umil că nu le știu.
‎Trandafirii albi. Ție care îți plac?
‎- Trandafirii albi. ‎- De când?
‎- Din clipa asta. ‎- Da?
‎Clic! Clipa asta ‎e tot ce vreau de la tine de ziua mea.
‎O-7.
‎Uitați-vă în cartonașele voastre!
‎Nu râvniți la ale vecinilor!
‎O-75.
‎„O” de la „Ozymandias”, 75.
‎Îmi urmăresc cu greu cartonașele ‎și ea mă impacientează.
‎Capul sus, Maddie!
‎Evaluează toate opțiunile disponibile. ‎E mai ușor așa.
‎Mulțumesc.
‎E un sfat de viață sau de bingo?
‎Prietena mea e novice la joc, ‎așa că încerc s-o ajut.
‎Întrebarea rămâne valabilă.
‎Te temi că o să-i dau un avantaj ‎și o să te bată?
‎I-20.
‎„I” de la „impertinent”, 20.
‎Poate că da.
‎Ei bine, nu-ți face griji!
‎Dacă te bate cineva de aici,
‎eu voi fi aia.
‎Mi te recomanzi înainte?
‎June.
‎- David. ‎- B-9.
‎„B” de la „bunăvoință”.
‎Iar ea este Maddie.
‎- Bună, David! ‎- Bună!
‎E bine să ai prieteni așa de grijulii.
‎Nici n-ai idee.
‎N-45.
‎„N” de la „Nazaret”, 45.
‎Jalnice cartonașe am! ‎Mă duc la masa cu răcoritoare.
‎Vă aduc ceva?
‎Nu, mulțumesc.
‎Flirtai cu el?
‎Scumpo, trebuie să mai ieși în lume
‎dacă nu mai știi cum arată flirtul.
‎- Dar ești… ‎- Adultă și singură.
‎- Și te pricepi. ‎- Da. Vrei să te învăț?
‎Poate.
‎G-54.
‎„G” de la „gratitudine”, 54.
‎Bingo!
‎Ușurel!
‎Să-ți văd cartonașul!
‎Deci?
‎Zi! Cum ți s-a părut?
‎Fie! Ai dreptate. Îmi place.
‎Da! Știam eu!
‎Cu Baz Luhrmann ‎n-are cum să nu-ți placă Shakespeare.
‎Ce te-a convins?
‎Costumele? Muzica?
‎Știu! Mașinile puternice, nu?
‎De fapt, Mercutio.
‎Mai ales partea ‎cu „ciuma cadă pe-ale voastre case”.
‎Credeam că ‎Romeo și Julieta ‎e o dramă anostă și evitabilă.
‎Dar, din perspectiva lui Mercutio…
‎îți vezi prietenul renunțând la tot ‎pentru o nou-venită.
‎Și mori din cauza asta.
‎O să dai chix la literatură.
‎Nu mă obliga să discut despre vreme!
‎Tot sper să fie mai bine.
‎Jalea să se transforme în dans ‎și așa mai departe.
‎Mereu durează prea mult.
‎Dar nu e și mai rău dacă rabzi singur?
‎Nu trebuie să vorbim.
‎Putem…
‎să stăm așa aici.
‎- Maddie! ‎- Ce vânt te aduce, Bill?
‎Voiam să văd ce face Tyler.
‎Serios?
‎Dr. Ahmed mi-a făcut un serviciu
‎și m-a anunțat ‎că n-a venit ieri la fizioterapie.
‎E bolnav?
‎Nu. Dar o să discut cu el ‎și o să-i fac altă programare.
‎Nu e nevoie. ‎I-am făcut eu programare pentru azi.
‎Peste 30 de minute.
‎Bine. Îl duc cu mașina. Mulțumesc.
‎Nu vrei să-l duc eu?
‎E oarecum în drumul meu.
‎Și cu ocazia asta putem vorbi ‎despre programări și bunele maniere.
‎Îl chem.
‎Mătușă Helen! Am adus prânzul!
‎Ce surpriză plăcută! Vino-ncoace!
‎Știu că nu sunt curierul obișnuit,
‎dar m-am oferit fiindcă voiam să vorbim.
‎Ca de la fină la nașă.
‎Nu e cazul să aduci prânzul pentru asta. ‎Ce s-a întâmplat?
‎Am atâtea motive de recunoștință!
‎Sunt iubită. ‎Am o casă frumoasă într-un oraș minunat.
‎Mulțumim mereu pentru toate.
‎Nu vreau să par mofturoasă,
‎dar știi de cecul de la dna Frances?
‎Ai mei vor să cheltuiască o parte ‎pentru petrecerea mea de 16 ani
‎și au niște planuri extravagante.
‎Mi se pare ciudat. Ei nu sunt așa.
‎- Le-ai spus asta? ‎- Nu prea știu cum.
‎Erau foarte entuziaști, ‎iar eu mă simțeam foarte stânjenită.
‎Nu cred că au înțeles asta.
‎Mătușă Helen, banii ăștia o să-i schimbe?
‎Totul părea ‎că reintră, în sfârșit, în normal.
‎Tata s-a întors acasă. ‎Par fericiți împreună.
‎Vreau să rămână așa.
‎Banii schimbă oamenii ‎care îi pun pe primul loc.
‎Știi ce pun ai tăi pe primul loc?
‎Iubirea și credința.
‎Și pe tine.
‎O fată excepțională.
‎Vor să sărbătorească asta.
‎Dar, dacă te stânjenesc, merită să afle.
‎Așa că spune-le sus și tare!
‎Știu că poți să spui ceva sus și tare.
‎Nu vreau să-i supăr.
‎Eu cred că vor fi mândri.
‎Mulțumesc! Mereu știi ce să răspunzi.
‎- Mai puțin la o întrebare. ‎- Care?
‎Ce ai vrea de la mine de ziua ta?
‎CENTRUL MEDICAL SPRING RIVER
‎Nu e vorba doar de terapie, Tyler, ‎ci și de simțul răspunderii.
‎- De ce n-ai spus nimănui că nu te duci? ‎- Nu se va repeta.
‎Înțeleg, dar tot mă întreb de ce.
‎Te-ai plictisit, nu mai ai răbdare?
‎Discută cu dr. Ahmed și terapeutul! ‎Schimbați exercițiile!
‎N-am nimic cu terapia.
‎Știu că vrei să te lași de baseball,
‎dar vei avea alte opțiuni ‎dacă te ții de treabă.
‎Nu ți-ai recuperat brațul, ‎dar ai viteză, agilitate.
‎Îți găsim alt sport.
‎Nu cred că asta e soluția.
‎Hai să găsim ceva ce te va motiva!
‎Ce te va defini.
‎Nu poți să fugi când e greu. ‎Termină ce ai început!
‎Pe bune?
‎Încerc să învăț din greșelile mele, fiule.
‎Așa evoluează bărbații.
‎Ascultă…
‎Ascultă!
‎E ceva ce nu-mi spui?
‎Am învățat din greșeala mea. ‎Nu mai ratez programările.
‎Bună, Noreen! Bună, dulceață mică!
‎Vai de mine!
‎De ce cresc așa de repede?
‎Ca să mai dormim și noi.
‎Corect. Pare cumințică. Vrei s-o plimbăm?
‎Nu. S-a liniștit.
‎Am venit fiindcă voiam să vă dau ceva.
‎Nu era nevoie!
‎Știu, e cam ciudat ‎să aduci mâncare maeștrilor bucătari,
‎dar în familia mea se prepară ‎rețeta străbunicii în semn de mulțumire.
‎Și voi ați fost ‎o mare binecuvântare pentru mine.
‎Ce drăguț din partea ta! Mulțumesc.
‎Ciocolată neagră, ‎nuci pisate și niște tușe aparte.
‎Niște tușe aparte?
‎Bine. Trebuie să urmați regulile.
‎Pe de altă parte, să nu scăpăm ocazia, ‎poate aflăm secretul.
‎Da.
‎Extract de migdale?
‎Poate.
‎N-am vrut să-ți golesc bucătăria.
‎Nu se mănâncă acolo. Așa e regula.
‎Doar n-o să stai să te uiți cum mâncăm!
‎Da, ni s-ar părea suspect.
‎Mulțumesc, Noreen.
‎Eu vă mulțumesc tuturor.
‎Noreen, vreau rețeta!
‎Aoleu! E ora de somn a lui Ghemotoc. ‎Fug, dar ne vedem mai încolo!
‎M-am prins! Ienibahar!
‎Mersi, tată!
‎Cu mare plăcere, Tyler.
‎Am avut o discuție interesantă,
‎dar se petrece ceva ‎și n-am atins fondul problemei.
‎Ia decizii importante. ‎Sunt schimbări majore.
‎O să fiu atentă.
‎Nu încerc să încalc limitele ‎pe care vrei să le impui, Maddie.
‎Vreau doar să le fiu alături copiilor
‎cât de mult pot,
‎conștient de faptul ‎că le ești mereu alături,
‎lucru pe care îl apreciez.
‎Nespus.
‎Noapte bună!
‎Datoria noastră ‎e să propunem candidați redutabili.
‎Oameni care să-i facă față lui Trent.
‎Și să-i închidă gura lui Mary Vaughn.
‎Ne trebuie o forță a naturii.
‎Cine l-ar putea învinge?
‎Zoila? Ea știe tot ce mișcă în Serenity.
‎Și e sociabilă.
‎Sau Judith.
‎A organizat foarte eficient ‎activitățile de la ȘBV.
‎E foarte pricepută la planificare ‎și interesată de asistența comunitară.
‎- Tom Patterson. ‎- Avocatul lui Bill?
‎Client scârbos nu înseamnă avocat prost.
‎Tom e priceput.
‎Și e în relații excelente ‎cu mulți întreprinzători.
‎- Mai avem propuneri? ‎- Piua!
‎Piua!
‎- Faceți-vă comode în camera de zi! ‎- Da.
‎Se pitește în hol.
‎Chiar uitasem că era aici.
‎Ne-ar trebui o alarmă ‎în serile cu Margarita
‎ca să știm când e un bărbat în casă!
‎Eu… Doamnelor, tocmai ieșeam.
‎Uitasem să-mi fac de lucru ‎cât aveți voi treabă,
‎ca să vă las la ale voastre.
‎- Noapte bună! ‎- Pa!
‎Noapte bună!
‎Trebuie să-i aduc aminte ‎care sunt limitele, scuze!
‎Nu e nevoie, Dana Sue.
‎Încă nu ajunseserăm la bârfe.
‎Cam durează ‎să ne amintim cum să conviețuim.
‎Dacă mă împiedic de el, ‎înseamnă că e acasă.
‎Dar prefer să nu mă împiedic.
‎- Pari fericită. ‎- Te văd fericită.
‎Da. Sunt.
‎Și ne-am reintrat în mână ‎sub toate aspectele care contează.
‎Nici nu mă îndoiam de asta.
‎Toarnă!
‎Dar nu intra în detalii, Dana Sue! ‎Nu vreau să te invidiez.
‎Eu și Cal am intrat într-o fază ‎în care suntem doar prieteni.
‎Poftim? Tu să ne dai detalii!
‎Da. Ne refacem bazele.
‎Începem ca prieteni,
‎fără alt gen de relație ‎timp de două săptămâni.
‎Biata de tine!
‎Una e s-o iei mai ușor,
‎alta e să regresezi după ce te-ai pornit.
‎De fapt, e în regulă.
‎E o nouă provocare.
‎Sperăm că ne va apropia sufletește, ‎așa cum suntem.
‎Amin!
‎Celălalt bărbat din viața mea ‎e prea aproape.
‎- Bill a venit de la Castlewood? ‎- Într-o vizită inopinată.
‎Da. Ty nu s-a dus la fizioterapie.
‎Și Bill a intervenit să salveze situația.
‎I-a făcut altă programare, ‎l-a dus acolo, l-a adus acasă
‎și apoi a rămas locului,
‎de parcă aștepta să-i dau o decorație.
‎Eu îl plac pe Ronnie, ‎și tot mă sâcâie ca tată.
‎Nici nu-mi imaginez ce greu îți e.
‎- Toate bune cu Ty? ‎- Așa credeam.
‎Mai bine vorbeam cu el înainte să vin.
‎El și Kyle sunt grozavi.
‎Gătesc. Fac curat. Au stat cu Katie ‎ca să mă simt bine în oraș aseară.
‎- Fără să te atingi de Cal? ‎- Nu.
‎Am ieșit cu June.
‎Ai ieșit la distracție cu dna pastor?
‎Da! La un restaurant mexican.
‎Apoi la bingo.
‎Am luat și lecții de flirt.
‎- De la June? ‎- Da.
‎- Cu noi se face că plouă! ‎- Da.
‎Să țină un curs despre flirtul biblic!
‎- Să știți că există. ‎- Da.
‎Foarte bine că ai ieșit ‎și ai încercat ceva nou.
‎- Meriți. ‎- Toate merităm puțină distracție.
‎Helen!
‎Ai decis ce faci cu Ryan?
‎Cât să fi fost nevoită să-i spun lui Erik.
‎O să presupun, ‎după cât de tăcut e la serviciu,
‎că nu i-a picat bine.
‎Așa e.
‎Nu știu ce-a fost în mintea mea ‎de am crezut că poate fi altfel.
‎Voiam să îl păstrez cumva în viața mea.
‎Dar a refuzat. Și e de înțeles.
‎A fost egoist din partea mea ‎să cred că lucrurile pot sta altfel.
‎Dacă rolurile ar fi inversate,
‎eu aș aștepta până s-ar lămuri el
‎dacă are vreun viitor cu o fostă iubită?
‎Dar, dacă nu fac tot ce pot ‎ca să văd cum merge cu Ryan,
‎asta o să mă bântuie toată viața.
‎La fel și pe cel cu care aș vrea să fiu.
‎Erik ce a spus?
‎A spus că…
‎A spus că nu vrea să facă parte…
‎în niciun fel din viața mea.
‎A fost o decizie grea.
‎Și o mare pierdere, dar un pas necesar.
‎Plânge-o în voie!
‎Asta…
‎Asta e frumusețea vechilor prietenii.
‎Voi mă înțelegeți așa cum sunt.
‎Uneori și fără să v-o cer.
‎Vino încoace!
‎Trotter, mi-ai scris că jucăm unu la unu.
‎Înțeleg de ce ai vrut ‎să-ți aduci întăriri, dar…
‎Înainte, trebuie să vorbim.
‎Îmi miroase a intervenție.
‎Ușurel! Nu asta intenționăm.
‎Au vrut să vină și Howie și Isaac. ‎Dar atunci chiar ar părea o intervenție.
‎Prin urmare…
‎ce e asta, mai exact?
‎O simplă discuție despre ce urmează.
‎Asta depinde de voi.
‎Am dat-o în bară.
‎V-am făcut de rușine. ‎M-am făcut de rușine.
‎Nu despre asta e discuția.
‎Îți suntem alături.
‎Ne pare rău pentru tine.
‎Și trebuie să știi ‎că nu ești singur în încercarea asta.
‎Zi-ne de ce ai nevoie!
‎Nu pot.
‎E greu, dar poți.
‎Ce le-ai spune jucătorilor? ‎Înainte de meci, să-și facă încălzirea.
‎O să avansăm repriză cu repriză.
‎Împreună.
‎- De ce ați face asta? ‎- Ne ești prieten.
‎Te vom ajuta cu orice.
‎Dar nu cu puncte în plus.
‎Resturile de la cină au fost mâncate. ‎Katie citește în camera ei.
‎Kyle aberează pe FaceTime. ‎Și casa a rămas în picioare.
‎- Mulțumesc pentru raport! ‎- Da, să trăiți!
‎Ascultă, putem vorbi puțin ‎înainte să te culci?
‎Îmi pare rău de programare. ‎Tata mi-a ținut o predică. Nu mai fac.
‎Eu n-o să-ți țin predici. ‎Vreau doar să aflu ce s-a întâmplat.
‎Nu te pot forța să-mi spui, ‎dar dacă e ceva…
‎M-am dus la Cal.
‎Lily a întrebat de altercație, la salon. ‎Zicea că se vorbește. M-am dus la el.
‎Eram furios.
‎Consideram că-mi datorează scuze.
‎Când am urlat la el, ‎am înțeles că nu voiam…
‎Nu voiam să-mi spună că regretă.
‎Regretul nu rezolvă nimic.
‎Nu șterge pumnul dat omului,
‎nu te scutește de frică, de umilință…
‎Regretul nu rezolvă nimic. Ai dreptate.
‎Dar poate fi un început.
‎Suflet sincer și pocăit. Nu?
‎Când îți ceri iertare cu adevărat, ‎îți recunoști vina
‎și promiți ‎să te străduiești să te îndrepți.
‎Ty, cu toții trebuie ‎să facem eforturi, inclusiv Cal.
‎Inclusiv eu.
‎Așa că îți cer și eu iertare.
‎Îmi pare rău că te-ai simțit dator ‎să vorbești cu Cal în numele meu.
‎Îți mulțumesc ‎că ai vrut să-mi aperi onoarea,
‎dar a greși e omenește.
‎În orașul ăsta se bârfește.
‎Nu te poți lupta cu toate astea ‎de unul singur.
‎Mai ales când te-ar putea îndepărta ‎de la calea ta.
‎Sau de fizioterapie.
‎Sunt mândră de tine
‎ca războinic și bărbat în devenire.
‎Dar nu toate luptele cad în sarcina ta.
‎Pe unele trebuie să le duc singură, bine?
‎- Bine. ‎- Hai încoace!
‎Te iubesc.
‎Dr. Townsend a încercat să dea de mine.
‎Nu știu dacă-s gata să discut cu el.
‎Nu e nevoie să faci nimic ‎până nu te simți pregătit.
‎Mă bucur că spui asta.
‎Nu vreau să discut cu el.
‎Nici să spun cuiva.
‎Ai susținerea mea
‎și cuvântul meu.
‎Nu e treaba nimănui,
‎oricât ar crede jumătate din orășeni ‎că orice e treaba lor.
‎Mă ajută să știu că ai aceeași părere, ‎așa că îți mulțumesc.
‎Și tu ești un nou început pentru mine.
‎Am discutat despre ce urmează ‎și am meditat la asta,
‎dar mi-am dat seama că m-am complicat.
‎Așadar, Isaac,
‎vrei să fim prieteni?
‎Cum definești „prieten”?
‎N-am nicio intenție ascunsă.
‎Prietenii mei sunt oameni ‎pe care îi respect, cu care mă simt bine
‎și pe care mă bucur să-i văd.
‎Atunci, tu deja îmi ești prietenă.
‎Așa că ar fi politicos ‎să-ți fiu și eu prieten.
‎Cum facem?
‎O plimbare,
‎un dejun,
‎o conversație și tot așa.
‎VIZIONARE LIBERĂ
‎MARY VAUGHN LEWIS, AGENT IMOBILIAR
‎Doamnă Lewis!
‎Mulțumesc, dar nu ne mai trebuie stagiari.
‎Cu tot respectul pentru agenție, ‎am venit cu altă treabă.
‎Atunci, să te-aud!
‎Țin foarte mult la fiica dv.
‎E bună la suflet, haioasă
‎și pășește prin lume cu grație.
‎Știu că familiile noastre nu se înțeleg, ‎mai ales de când cu revocarea.
‎Recunosc că i-am pus viața în pericol.
‎Dar eu nu sunt mama.
‎Și, după multă psihoterapie ‎și introspecție,
‎nu mai sunt același ca atunci.
‎Nici dumneavoastră nu sunteți Nellie.
‎Așa că, doamnă, cu tot respectul,
‎înțeleg de ce nu vreți să fiu cu Nellie,
‎dar vă rog să-mi spuneți ‎ce trebuie să fac ca să fiu demn de ea.
‎Îți apreciez elocvența.
‎Și sinceritatea.
‎Și tupeul.
‎Acum, dispari!
‎Ne plimbăm și vorbim. Nu-i așa de rău.
‎Astea două săptămâni vor trece ca gândul.
‎Da. Dacă îți ocupi picioarele, ‎nu mai ai mâinile așa de sprințare.
‎Poftim!
‎- Poți? ‎- Da.
‎- Lasă-mă pe mine! ‎- Alo!
‎- Ce e? ‎- Mâinile acasă!
‎Mă descurc.
‎Ușurel!
‎Ce ziceai?
‎Era o chestiune de timp ‎până să se rupă prostia asta de poartă.
‎Altă treabă de care nu s-a ocupat Trent.
‎Pot să-mi aduc uneltele. ‎Sunt două balamale.
‎Da, dar de ce nu rezolvă primăria?
‎Trent chiar merită să fie revocat.
‎Atâtea probleme, atâta lipsă de interes! ‎Și niciodată nu ajunge timpul.
‎Avem o comunitate ‎plină de oameni talentați
‎care ar ajuta cu plăcere, sunt sigur.
‎Da. Trebuie doar să-i motivăm.
‎Te ajut eu.
‎La reparații, la motivare, la ce vrei tu.
‎Bine.
‎Hai să facem o listă! Arteziana din parc.
‎Stejarul bătrân de pe strada State, ‎care stă să cadă la prima furtună.
‎Putem rezolva orice dacă ne punem mintea.
‎Așa cred și eu.
‎Îmi e tare greu să nu te sărut acum.
‎Concentrează-te!
‎Avem treabă.
‎Îți mulțumesc.
‎Dar nu-l pot accepta.
‎- Helen, te rog. ‎- Nu încă.
‎Nu-l pot accepta încă.
‎Ne-am dat târcoale de când ne știm.
‎Spunem că s-a terminat, dar nu e adevărat.
‎Spunem că e imposibil,
‎dar nu e așa.
‎Nu e timpul să acceptăm ‎faptul că suntem sortiți unul altuia?
‎Să ne realizăm visul…
‎de a face bine împreună?
‎Oriunde am fi.
‎Oriunde e nevoie.
‎De mine e nevoie aici.
‎Pentru tine e un popas, ‎dar ăsta e căminul meu.
‎Ca să avem un viitor împreună, ‎trebuie să prinzi rădăcini aici…
‎în Serenity.
‎Inelul ăsta înseamnă ‎că vrei să-mi iau un angajament.
‎Vreau să ți-l iei și tu.
‎Da.
‎Fac orice ca să fiu cu tine. O s-o rezolv.
‎Dar sunt multe de rezolvat.
‎Mai întâi, să-mi las serviciul.
‎Amândoi va trebui ‎să facem sacrificii pentru asta.
‎Subtitrarea: Liana Oprea