TIO DAGAR SENARE…
Gå hem, ni. Det är sent.
-Vi lämnar dig inte ensam. -Jag mår bra.
-Inte förrän vi träffat läkaren. -Varför tar det så lång tid?
-Röntgenresultaten borde vara klara. -Hon kommer att klara sig.
-Ja, vi måste vara positiva. -Dr Mullins.
-Ja. Dr Singh. Har du testresultaten? -Ja, men jag har dåliga nyheter.
Utöver ett contre-coup subduralt hematom har hon nu utvecklat hjärnödem.
Det finns risk för hjärnkompression.
Ursäkta. Kan nån översätta?
Kollisionen orsakade blödning och ansvällning i Hopes hjärna.
Nu sväller den mer, och de är oroliga för att hjärnvävnaden ska förskjutas,
vilket kan vara dödligt.
Jag antar att Hope ska opereras?
Hon förbereds för det just nu.
-Hur behandlas svullnaden efter ingreppet? -Vi har två val:
Pentobarbitol-inducerad koma eller en högre dos steroider.
Nej, hon har hjärtproblem. En högre dos kan orsaka hjärtstillestånd.
Därför rekommenderar jag medicinskt inducerad koma.
Hur resonerar ni då?
Hon förlorar medvetandet hela tiden.
Minskar man hjärnaktiviteten går svullnaden ner
och hjärnan läker snabbare.
Jag förstår.
Självklart finns det risker, bland annat nedsatt medvetandenivå.
Du menar att hon kanske inte vaknar efter avslutad behandling?
Det stämmer.
Jag beklagar de dåliga nyheterna, men du måste ta ett beslut.
Om du tror att inducering är bästa vägen…
Jag litar på ditt omdöme.
Bra.
Någon ur personalen kommer med alla papper.
Doc, jag är så ledsen.
Hope är stark. Hon tar sig igenom det här.
Tack.
-Vill du ha nåt från kafeterian? -Nej.
Är du okej?
Jag är bara orolig.
Jag har gjort så många misstag med Hope.
Jag ber till Gud att det här inte är ett till.
EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
GRACE VALLEY SJUKHUS TILL: MEL MONROE
DITT GRAVIDITETSTEST ÄR POSITIVT.
Älskling?
-Ja. -Jag har en latte åt dig.
Okej.
Jag kommer strax.
Doc ringde.
Gjorde han?
Hur mår Hope?
Operationen gick bra. Hon är stabil.
Bra. Vad skönt.
Jag klär på mig och sen kan vi åka till sjukhuset.
Doc vill inte det.
-Han borde inte vara ensam nu. -Jag sa det, men han insisterade.
Jösses, han är så envis.
Ja. Vänta, jag hjälper dig.
Men vi har ju varit där tio dagar i rad.
Han kanske vill ha lite tid för sig själv.
Ja, du har säkert rätt.
Så…
De senaste veckorna har varit rätt tuffa.
Ja.
Vad sägs om att äta middag på piren?
Jag tänkte att vi kanske kunde vara ensamma ikväll.
Det ska vi.
Ja, men utan andra omkring oss.
-Jaha, okej. -Okej.
Vad sägs om en kompromiss? Vi kan promenera på piren,
sen köpa med oss mat och äta hemma i lugn och ro?
Okej. Det låter bra.
Det gör vi.
Är du okej?
Ja, jag mår bra.
Du vet hur mycket jag älskar dig, va?
Ja, för jag älskar dig också.
Hej.
-Hej. -Killen i receptionen var jobbig.
Jag glömde mitt ID, så han ville inte släppa in mig.
Så hur kom du in?
Jag började gråta.
Jag kan gråta när jag vill. Det funkar bra.
Det tror jag det.
Hur mår Hope?
-Hon kämpar på. Du vet… -Bra.
Jag är så ledsen för er skull.
Ja. Tack. Jag också.
Jag har nåt till dig…
-Trådlösa hörlurar. -Det var snällt av dig.
Kan du visa mig din mobil?
Ja.
Lösenordet är två, två, två, två.
-Det är inte särskilt säkert. -Men jag minns det.
När jag är stressad eller ledsen lyssnar jag på musik.
Så jag gjorde en spellista till dig.
När jag har importerat den finns den i iTunes.
-Har jag iTunes? -Ja, här.
Jag tog mest låtar från 60- och 70-talet, för du vet, du är…
Klassisk.
Ja.
Jag vet ju inte vilken typ av musik du gillar,
så jag tog de självklara. Bob Dylan, Joni Mitchell, The Stones.
Ja, jag gillar alla tre.
-Vad är ditt Apple-id? -Jag…
Strunt samma, jag använder mitt.
Den tar ett tag att ladda ner, så vi använder min telefon
för att prova öronsnäckorna. Här, sätt in dem.
Jag älskar den här låten.
Räcker volymen?
Gillar du den?
Ja.
Jag gillar den väldigt mycket.
Det här var väldigt omtänksamt. Tack.
Det var så lite.
Att vara på sjukhus suger.
Ja, det gör det. Det suger.
Vill du lyssna med mig?
Absolut.
-Hej, Hannah! -Hej, Preacher.
Hur går ditt första arbetspass?
Jag har krossat tallrikar och serverat kött till en vegan.
Tur för dig att vi inte har många veganer.
-Bra, för vi saknar tallrikar. -Oroa dig inte. Du gör ett bra jobb.
Var inte så snäll. Jag kan ta konstruktiv kritik.
Vad sägs om: "Ha inte sönder fler tallrikar"?
Det där var bara elakt.
Hej, jag vill inte störa. Jag vill bara veta hur det går för Hope.
För tillfället kan vi bara vänta och se vad som händer.
Jag förstår. Så, hur tar Doc det?
-Ganska hårt. -Hälsa honom att jag ber för honom.
Det uppskattar han.
Innan du går…
Jag vet att allt har varit lite rörigt sen begravningen, men…
Har du hunnit fundera på partnerskapet?
Ja, jag…
Jag ville prata med dig om det.
Vad säger du?
Jag är med!
Det här känns fantastiskt.
-Ja. -Det här blir bra. Jag ordnar alla papper.
Det låter bra. Och tack för att du tog upp det igen.
Det är jag som ska tacka. Vi är ju så gott som familj.
Ja, det stämmer. Och om du nånsin behöver nåt…
Kanske en bestman.
-Ja! Underbart. Ni är ett perfekt par. -Tack.
Vad fick dig att fundera på äktenskap?
Jag såg Docs förtvivlan över tanken på att förlora Hope.
Det är så jag känner för Mel.
-Jag vill inte leva utan henne. -Så gör inte det.
Jag trodde aldrig att jag skulle gifta mig igen.
Blotta tanken på det skrämmer mig.
Du var bara ett barn första gången. Barn gör misstag.
Nu vet du vem du är, och vad som gör dig lycklig.
Det stämmer.
Tack, jag uppskattar det.
Det var så lite.
Tänk inte för mycket.
-Hej. -Hej.
Tack för att du kom.
Självklart. Hur mår du?
Jag är okej. Tack.
Bra.
Har du hunnit kontakta terapeuten som jag rekommenderade?
-Nej. -Jag vet att terapi inte är din grej.
Men ring henne bara för att se om du gillar henne.
Det är inte det.
Jag tänker flytta härifrån.
Jaså.
Ursäkta. Jack har inte sagt nåt.
Han vet det inte.
Jag hoppades att du kunde berätta för honom.
Vill du lämna stan utan att säga nåt till Jack? Varför?
Han kommer att fråga en massa.
Och efter allt som har hänt orkar jag inte med nåt korsförhör.
Jag skäms enormt.
Att blanda vin med Xanax och svimma är inte nåt jag är stolt över.
Ingen dömer dig. Inte alls.
Nej. Jag dömer mig själv.
Du har inte känt mig så länge. Men jag är inte sån här.
-Jag är van vid att ha kontroll. -Ingen kan ha kontroll hela tiden.
Jag vill bara börja om nån annanstans.
Nånstans där ingen känner mig.
Men, vet du…
Smärta försvinner inte bara.
Den följer dig överallt, tills du tar itu med den.
Det hände en sak i Sacramento.
Det var något som…
Du behöver inte berätta om du inte vill.
Jag vill det.
Men säg inget till Jack.
-Nej då. -Jag menar det.
Jag vill inte att han ska veta.
Jag lovar. Jag säger inget.
Så…
Gud…
Det är svårare än jag trodde.
Ta den tid du behöver.
För sex månader sen dejtade jag advokaten jag berättade om.
Vi träffades på ett välgörenhetsevent och han var smart…
Och snygg.
Personkemin mellan oss var helt sjuk.
Och…
En kväll när vi var tillsammans…
Jag var trött, för jag hade jobbat hela dagen.
Så jag sa nej till sex.
Men han slutade inte.
När han var klar…
…började jag gråta. Och vet du vad han gjorde?
Han klädde på sig och gick utan att säga ett ord.
Raring….
Missfallet är från den kvällen.
Raring.
Jag är så ledsen.
Sally.
Hej.
Tack för att du kom.
-Är Christopher med dig? -Nej, han är på lägret.
Bra.
-Han får inte veta att jag är här. -Vad är det? Är Paige okej?
Finns det nånstans vi kan prata?
Nånstans mer privat?
Okej.
Så var är Paige?
I en stuga nära countygränsen. Precis efter Yeoman's Ridge.
Varför kom inte hon hit?
Paige vill anmäla sig själv, men hon vill träffa Christopher först.
Nej, vi pratade om det innan hon åkte.
Sätts hon i fängelse hamnar han på fosterhem.
Eller ännu värre… hos Wes.
Precis, men hon är så trött på att fly att hon inte lyssnar på mig.
Då måste jag träffa henne.
-Och prata med henne igen. -Jag hoppades att du skulle säga det.
Följ med mig.
-Hej. -Hej.
-Jag visste inte att du skulle komma. -Jag hade inte tänkt det.
-Så, har du rett ut allt med Todd? -Det kan man säga.
Vi har gift oss, så…
Oj.
-När då? -Igår.
I stadshuset i Eureka.
Det är inte vad jag trodde du skulle säga, men grattis!
Tack. Jag sa att jag inte tänkte flytta till Eureka
om vi inte hade ett bröllopsdatum, så han sa att vi inte skulle vänta.
Vad bra.
Så du är lycklig.
Ja, jag var det.
Tills jag fick veta att du har anlitat en advokat.
Vem har sagt det?
Todd intervjuade advokater till mig,
och kvinnan han ville anlita sa att det fanns en intressekonflikt.
Han antar att det är du.
Jag vill inte bråka. Jag vill bara ha delad vårdnad av tvillingarna.
Ärligt talat tror jag inte att du kan få det.
Varför inte?
Todd vill inte ha dig inblandad i vår familj.
Menar du inblandad med mina barn?
Jag riskerar inte mitt äktenskap för att försvara dig.
Charmaine, vi…
Vi är tvillingarnas biologiska föräldrar.
Det som rör dem ska du och jag sköta. Ingen annan.
Tills jag har en egen advokat, representerar Todd mig.
Vill du prata om vårdnaden, då får din advokat ta det med honom.
Charmaine. Du! Se på mig.
Tänker du låta honom hindra mig från att träffa mina egna barn?
Han är min man, och han är kanske inte perfekt,
men han är en bra man som blir en bra far.
Tvillingarna är mitt kött och blod.
Vad känner de när de förstår att du förvägrade dem deras far?
Sluta att försöka få mig att känna mig skyldig.
Jag vill inte…
Det gör jag inte.
Vi pratar om våra barns framtid.
Jag måste åka.
Tack.
Jag borde ha köpt en stor.
Nej, den här räcker. Ska jag inte betala för den?
Det är bara en läsk. Och jag är tacksam för din hjälp.
Jag gör vad som helst för Paige.
Jag också.
-Vad fan gör ni? -Vi är ute och kör.
Vi firar.
Har du inte hört? Det är officiellt. Alla åtal mot mig har lagts ner.
De hade inga bevis. Ingen ville vittna, inte ens Spencer.
Jaha, vad bra för dig.
Jag har hört att du drunknar i skulder.
Jag kan täcka allt i sex månader.
Löner, utrustning, transport, allt. Då hamnar du på plus igen.
Varför skulle du göra det?
Jag har egna skulder, så kan du tänka dig att diversifiera…
Nej. Jag kör inte droger åt dig.
Du behöver bara titta åt andra hållet.
Tyvärr, jag är inte intresserad.
Mina leverantörer får tillbaka sina pengar på ett eller annat sätt.
Kan jag inte ge dem det…
Då letar de reda på dig.
Om du inte sitter i fängelse, alltså.
Vad pratar du om?
Du har ju inget alibi längre.
Menar du Jack? Jag var inte inblandad.
Då har du inget att oroa dig för.
Varsågoda.
-Hej. -Hur är det?
-Du har ghostat mig. -Jag har varit upptagen.
Jag klantade mig. Jag borde ha sagt att jag ville ta värvning.
Jag är ledsen.
-Jag vill inte ha en ursäkt. -Du verkade upprörd hos Lilly.
Det var jag.
Jag berättade inte för dig,
för att jag var rädd att du skulle stoppa mig.
Varför skulle jag göra det?
För att du vill gifta dig och skaffa barn…
Har jag sagt det?
Vi gjorde ett quiz om hur många barn vi skulle ha, och du ville flytta ihop…
Frågeleken var på kul.
Och att bo ihop betyder inte att man gifter sig. Det är inte 1950.
Vad hade du sagt om jag hade berättat?
Jag hade kanske blivit arg, men sen hade jag sagt åt dig att åka.
Vet du varför?
För att jag älskade dig.
Och jag hade stöttat dig i allt du vill göra.
Älskade.
Som i förfluten tid?
Jag vet att jag gjorde fel, men…
Hej, älskling.
Jag behöver ingen ursäkt.
Du lever ditt liv, och jag lever mitt.
Hej!
Vad gör du här?
Jag tänkte att du kanske ville ses?
Ja, det gör jag.
-Stugan ligger här nere. -Okej.
Vad är det som händer?
Jag…
Jag känner mig lite yr.
BLÅSNINGEN
Har du inte Legally Blonde?
Kom igen. Du kommer att älska den.
Sju Oscar.
Kom hit.
Oj, vad stel du är.
Det där känns skönt.
Så länge du är här gör jag vad du vill.
Ja…
På tal om det…
-Vadå? -Det var därför jag kom.
Jag funderar på att lämna Virgin River.
-Ska du gå tillbaka till jobbet? -Nej, det är inte det.
Vad är det då?
Jag har haft lite problem, och det är svårt med Jack här, så…
Jag förstår.
-Hur blir det med oss? -Oss?
Ja.
Jag menade vad jag sa. Jag har blivit kär i dig.
-Jag tänker på dig jämt. -Det är säkert inte sant.
Annars skulle jag inte säga det.
Det här är inte klokt. Du vet det, va? Min bror tror att du sköt honom.
Men det gjorde jag inte.
Hör på.
Jag verkar inte kunna få nog av dig.
När vi är tillsammans finns det en hetta…
Jag har aldrig känt så förut.
-Vet du vad jag menar? -Ja, det gör jag.
Så stanna.
Bara lite till.
Ge det en chans.
Jag tror att jag ångrar mig om jag säger ja.
Nej, inte alls.
Jag lovar.
-Hej, hörni. -Hej.
Tack för att ni kom. Kom in.
-Varsågod. -Är det potatisgratäng och korv?
-Preacher vet att det är din favorit. -Och en äppelpaj.
-Det är så snällt av er. Tack. -Ja.
-Herregud. Jag har helt galna nyheter. -Vadå?
En anonym givare har skapat en fond för mig och Chloe.
-Oj, otroligt. -Ja, jag vet.
Det täcker hjälp och underhåll av gården, så vi måste inte flytta.
Det är fantastiskt. Jag är så glad för dig.
Jag önskar att jag visste vem det är, så att jag kunde tacka.
Din mamma berörde många människor.
Ja, det gjorde hon.
-Jag har nåt åt dig. Vänta här. -Okej.
Jag undrar vem välgöraren är.
Uppenbarligen nån som vill förbli anonym.
-Jag ska inte säga att det är du. -Hur visste du?
Vem annars skulle vara så generös utan att kräva ett tack?
Jag vill inte att Tara ska känna att hon står i skuld till mig.
Okej.
-Vad är det? -Jag letar efter dina vingar.
Är du en skyddsängel förklädd till människa?
Mel.
Mamma ville ge den här till dig.
-Min far målade den. -Herregud.
Den är så vacker, men jag kan inte ta emot den.
-Det är en släktklenod. -Hon ville ge den till dig.
Så att du minns Virgin River om du nånsin flyttar härifrån.
Tar du inte emot den hemsöker hon oss båda.
Okej. Tack.
-Extra salt? -Och smör.
Du är helt jäkla underbar. Vet du det?
Det låter bekant.
-Vad fan? -Sheriff Duncan! Öppna!
-Vad är det? -Jag vet inte.
Jag kommer!
Vad fan är det?
Vi har en husrannsakningsorder.
-Du måste skämta. -Får jag se?
Du har inget val.
Okej, men ni hittar inget.
Då sätter vi igång!
Brie, du bestämmer om du vill stanna.
Men det är bortkastad tid, enligt mig. Du förtjänar mycket bättre.
Gör det du ska och försvinn, okej?
Då så.
Var vill du ha den?
Här?
Ja, det ser bra ut.
Ska jag lägga några biffar på grillen?
Nej, tack. Inte för mig.
Kom igen. Du åt knappt nåt till frukost.
Jag vet. Jag…
-Jag lägger mig ner en stund. -Ja.
Vill du ha nåt?
Nej, det är bra. Jag behöver nog bara sova lite.
Okej.
Jag är ledsen för ikväll. Jag vet att du ville göra nåt speciellt.
Det gör inget.
Vi kan kanske gå upp tidigt. Och se soluppgången. Om du mår bättre.
Det låter fint.
Du kan väl väcka mig när du stiger upp?
Okej.
Här.
Jag älskar dig.
Jag älskar dig också.
Tyvärr, det finns ingen alkohol i huset.
Tja…
-Nu finns det! -Connie blir galen om hon får veta det.
Chilla. Du är så spänd. Du måste komma härifrån.
-Jag vill inte åka tillbaka till LA. -Varför inte?
Hyrorna är för höga och jag vill inte bo hos mina föräldrar.
-Jag vill inte heller tillbaka. -Klubben, då?
Jag har ändrat mig.
Jag menar allvar.
-Jag ska resa genom landet. -Med vem?
Är det Dave, låt inte honom köra, för han är hög jämt.
Den enda jag vill åka med, det är du.
-Vad pratar du om? -Det blir ett äventyr!
Bara vi två. Och vi kan åka vart och när vi vill.
Vill du se Grand Canyon? Fixat. Vill du åka till Miami? Vi är där.
Parker, vi ska inte bli ihop igen.
-Varför inte? -För att jag inte litar på dig.
Jag vet att jag gjorde fel som hade sex med Olivia.
-Ångrar du att du låg med henne nu? -Självklart! Det var dumt och omoget.
-Men du var… -Skyll inte på mig. Det är klent.
Jag vet. Förlåt.
På riktigt.
L…
Jag älskar dig.
Snälla, ge mig en chans till.
-Jag kan inte bara dra härifrån. -Varför inte?
Hej. Kan jag hjälpa dig?
-Jag vill boka ett rum. -Okej. Har du legitimation?
-Jag är 19. -Jag behöver ändå ett ID.
Så du är från Seattle?
Jag har en vän som bodde där. Det sägs att det är en vacker stad.
Den duger.
Vad ska du göra här, om jag får fråga?
Jag letar efter min farfar.
Jaha, jag känner nästan alla i stan. Vad heter han?
Dr Vernon Mullins.
-Hej. -Hej.
Hur länge har du varit här?
Bara några minuter. Jag har väntat på dig.
Jag var i kafeterian. Jag kunde ha tagit med en kopp till dig.
Nej, det är bra.
Det är dig jag är orolig för.
Hur mår du?
Jag mår bra.
Nej. Jag…
-Jag överlever. -Det är okej.
Jag har nånting till Hope som kanske muntrar upp dig.
Tjejerna och jag gjorde en fotofilt.
Så att när Hope vaknar ser hon alla som älskar henne.
Jag vet inte vad jag ska säga. Den är underbar. Tack.
Dr Singh.
-Vill du att jag går? -Nej, stanna.
-Har det hänt nåt? -Hon har fått feber.
-Herregud, inte en infektion. -Vi ska röntga och ta blodprover.
Jag säger till när jag vet mer.
Tack.
Du. Allt kommer att bli bra.
Jag tror inte på det längre.
Hade jag ringt och berättat om Lilly hade hon kommit hem.
Då hade hon inte suttit i bilen när lastbilen…
Vernon, du får inte tänka så där.
Jag vet, men hon glider iväg från mig.
Och det finns ingenting jag kan göra.
När kommer Preach hem?
-Jag trodde att han skulle vara här. -Så den här pizzan är bara för oss?
Vi kan väl spara en bit till honom?
-Nu får det fan räcka. -Brady…
-Är ni klara? -Jag säger till då.
-Du slösar bort din tid. -Sheriffen!
Valenzuela!
Jag hittade den under sätet.
Kom igen. Du la dit den. Den är inte min. Det svär jag på.
-Är det en Glock 26? -Kalibern som Jack sköts med.
Det är inte min pistol.
-Brie, du måste tro mig. Mike. -Läs upp hans rättigheter.
Mike, nån vill sätta dit mig. Mike, din jävel! Kom igen!
-Daniel Brady. -Brie.
Du grips för mordförsök på Jack Sheridan.
-Brie, jag är oskyldig. -Tyst.
-Du har rätt att tiga. -Brie! Släpp!
Allt du säger kan och kommer att användas mot dig i domstol.
Brie! Brie, jag sköt inte Jack!
Är du varm?
Ja. Tack för filten.
Ja.
Den här utsikten är så vacker.
Jag var här på permission…
…och blickade ut över det här. Då visste jag att jag var hemma.
Jag älskar dig.
Jag minns dagen då jag förstod att jag blivit kär i dig.
Nej, inte dagen, utan…
Den exakta stunden.
Gör du?
Vi var på picknick med Chloe,
och du övervägde att bli hennes förmyndare,
även om du inte ville stanna här.
Herregud. Du kände inte ens mig.
Det spelade ingen roll.
Det var en känsla.
Som om jag hade saknat nåt hela mitt liv, och plötsligt fanns det där.
Jag hade varit så bedövad så länge att jag inte kunde känna nåt.
Jag vet.
Men du vågade öppna dig för mig.
Jag är evigt tacksam för det.
Det är en sak…
…jag har velat fråga dig.
-Herregud. -Jag vill göra det här rätt.
-Ge mig en sekund. -Jag måste berätta en sak.
Jag är gravid.
Är du gravid?
Jag ville berätta igår, men det var så mycket med Doc och allt.
Nej, du. Det är bra.
Det här är bra. Jag är med dig i allt.
Det var inte så här jag hade tänkt mig det, men…
-Älskling… -Mel, vi ska ha barn!
Jag kan inte tro det.
-Det är fantastiskt. -Nej.
Du, seså.
Vad det än är, så klarar vi det.
Jack, jag vet inte om du är barnets far.
BASERAD PÅ ROBYN CARRS BÖCKER
Undertexter: Janica Lundholm