Brie?
-Jack. -Hej.
Kom, snälla.
Jag behöver dig.
Mår du bra?
Brie?
Vad är det?
Brie!
Hej, Brie. Jag är här.
Brie, vad har hänt?
Skar du dig själv?
Det gör ont.
Okej.
Okej. Du.
Jag ska ta dig till kliniken.
Jack?
-Brie är skadad. Möt mig på kliniken. -Jag kommer.
Mel tar hand om dig. Lägg din arm runt min hals.
Ja, kom nu. Jag har dig.
Okej. Det är bra. Jag har dig.
EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Jag ska göra en ultraljudsundersökning, okej?
Det här kommer att kännas kallt.
-Okej. -Förlåt.
Okej.
Förlåt.
Har du ont i axlarna eller ryggen?
Nej.
Okej.
Vad är det med mig?
Tja…
Jag måste ta blodprover, men…
Du fick nog ett missfall.
Jag är ledsen.
Här.
Kan Jack komma in?
Självklart. Jag hämtar honom.
Jack. Kan du komma in?
Jag är här.
Vet du vad det är?
Hon fick ett missfall.
Jag har fler näsdukar i köket. Jag kommer strax. Okej?
Så ja.
Allt kommer att ordna sig.
-Okej? -Ja.
-Godmorgon. -Godmorgon.
Hur mår Brie?
Jag har precis undersökt henne. Hon fick ett missfall.
-Herregud. -Ja.
Hur tar hon det?
Fysiskt sett är hon okej, men hon bör prata med en terapeut.
Bra tänkt.
När Hope kommer tillbaka vill hon nog också prata med nån.
Ja. Hon pratar inte alls med mig.
Hon sa knappt ett ord när jag ringde och berättade om Lilly.
Hon är nog bara chockad.
Nej. Hon är arg för att jag inte berättade om Lillys cancer.
När ni får en chans att prata om det kommer hon säkert att förstå.
Jag hoppas att Gud hör dig.
Hinner hon till begravningen idag?
Ja, hon flyger till Sacramento och hyr en bil.
Det blir nära, men hon hinner.
Hur är din syn, med all den här stressen?
-Rätt okej. -Gick din första anti-VEGF-behandling bra?
Ja, om man gillar att få sprutor i ögonen.
-Jag skulle inte gilla det. -Inte jag heller, men jag har inget val.
Om du vill åka hem och vila, klarar jag mig här.
Tack, men efter att jag har tittat till Brie
tänker jag köra ut till gården och se hur Tara mår.
-Hälsa henne från mig. -Det ska jag.
-Vi ses på begravningen. -Ja.
JACK'S BAR - STÄNGT
Preacher. Vet du hur många som kommer till Lillys mottagning?
Jack behöver vinglas.
Tara sa att det blir familj och nära vänner, så antagligen 15, 20 personer.
-Okej, coolt. -Bra.
-Hej, Connie. -Ricky.
-Okej. -Vi har ett problem.
Ursäkta, vad är det här?
Skrolla vänster.
-Vince. -Ja.
Var är det här?
Clear River, i morse. Jag hämtade blommor till Lilly.
Jag fotade honom när jag såg honom. Vad gör han här?
Minns du Sally? Paiges vän som kom hit med Christopher?
-Ja. -Hon vill träffa mig.
Tror du att det har med Vince att göra?
Ja, nu gör jag det.
Det är oroande att det är hon som ringer mig och inte Paige.
-Varför då? -Det betyder att Paige har råkat illa ut.
Tack.
Kom in.
Hej.
Jag tog med några blåbärsmuffins från bageribilen.
Tack.
Du orkar inte gå upp, är det så?
-Jag är trött. -Ja, det är normalt.
Sorg tömmer oss på energi.
Din syster sa att du inte vet om du vill säga nåt på begravningen.
Vad tjänar det till?
Jag vill…
Jag vill inte att du ångrar dig senare.
Det är för svårt.
Ja, smärtan när man förlorar någon man älskar
är förkrossande.
Utmaningen är att hindra smärtan från att tillintetgöra dig.
Jag är tillintetgjord.
Hör på. Jag har känt dig sen…
Sen du var bara en tvärhand hög.
Och du var en bestämd liten tjej.
Du är precis lika tuff nu.
Jag vet inte vad jag ska göra.
Börja med att ta några djupa andetag.
Ja.
Dina vänner och din familj vill vara där för dig. Låt dem vara det.
Jag ska försöka.
Kom ihåg…
Din mamma älskade dig av hela sitt hjärta.
Hon skulle inte vilja att du lider.
Jag lämnar dig inte ensam.
Du kan gå. Jag stannar hos henne.
Nej, gå på begravningen båda två. Jag mår bra.
Jag vill bara sova.
-Tänk om du behöver nåt? -Då messar jag.
Säg till Jack att jag inte behöver en barnvakt.
Om hon vill vara ensam är det helt okej.
Tack, Mel.
Okej.
Kan du fråga Brie om hon vill äta eller dricka nåt?
Jag tar en ginger ale. Tack.
Jag är strax tillbaka.
Jag vet inte vad det är med mig.
Det du känner är helt normalt.
Jag fattar inte att det här har hänt.
Vet du…
När min man och jag försökte skaffa barn fick jag flera missfall.
-Förlåt, jag menade inte att… -Nej, det gör inget.
Jag sa det bara för att…
Du ska veta att du inte är ensam. Jag vet vad du går igenom.
Jag visste inte att jag var gravid.
Herregud, raring. Jag är ledsen.
Det är mycket att ta in på en gång.
Det känns som om en enorm våg har kastat sig över mig.
-Den trycker ner mig. -Du är stark.
Du kommer upp till ytan igen.
-Tänk om jag inte kan? -Jack och jag är här.
Okej? Vi hjälper dig igenom det här.
-Jag är så trött. -Okej.
Försök sova lite.
Och om du behöver nåt, vad som helst, ring mig. Okej?
Ja.
-Mel. -Ja?
Tack för allting.
Det var så lite.
Du.
Jag ska be Preacher laga kycklingnudelsoppa till henne.
Hon vilar nu, så vänta lite med maten.
-Ja visst. -Ja.
Hur mår du? Med tanke på Lilly?
Jag är förkrossad.
Ja. Jag har fortfarande svårt att fatta att hon är borta.
Jag… Jag tycker så synd om Tara.
Jag vet hur det är att förlora sin mor.
Det går inte att föreställa sig.
Preach och jag har skickat mat till gården.
Jag vet inte vad mer jag kan göra.
Det är snällt av dig. Hon uppskattar det säkert.
Ja.
Jag ska göra mig i ordning.
Mel. Vad är det som händer här?
-Vad menar du? -Du stänger mig ute.
Jag är…
Kan vi gå till ditt kontor?
Jag försöker inte stänga dig ute.
Är det normalt att du har undvikit mig de senaste tre dagarna?
Nej, jag…
Jag sa att jag behöver lite tid att tänka.
-På vadå? -Kvällen jag kom tillbaka från LA…
Du sa alla de rätta sakerna, men nästa morgon…
…kändes det som att du bara sa vad jag ville höra.
Nej, det gjorde jag inte.
Jag menade vad jag sa.
Att göra slut med dig var ett stort misstag.
Jag oroar mig för att ha två familjer, men mina känslor för dig överväger allt.
Okej, säg att vi börjar om.
Jag är rädd för att, längre fram,
när du är utmattad för att du bränner ljuset i båda ändar… så blir du bitter.
-Det blir jag inte. -Hur vet du det?
Jag känner mig själv.
Du tror att du gör det nu, men när tvillingarna föds förändras du.
-Fråga vem som helst som fått barn. -Jag struntar i andra.
Jag säger hur jag känner.
Var det inte det du ville?
Hur kan jag bevisa det för dig om du inte ger mig en andra chans?
Jag vet inte. Du har rätt.
Exakt.
Kom igen. Vi tar det lugnt i början.
Jag kör dig till kyrkan.
Det behöver du inte.
Det blir svårt för alla idag.
Du kan behöva stöd från nån.
-Hallå? -Sergeant Gomez här.
-Hej, sir. -Jag har dina resultat.
Hur gick det för mig?
Du fick 97 poäng.
Det är bland de bästa.
Oj.
-Du blir en utmärkt marinsoldat. -Tack, sir.
Så det är allt?
Är det officiellt?
Du ska bara skriva på kontraktet och välja rekryteringsort.
Jag vet att du nämnde San Diego,
men vi borde åtminstone diskutera South Carolina.
Ja, vad bra. Så överföringen kom fram?
Ja, jag skriver på alla papper och skickar dem i morgon.
Bra. Tack igen.
Hej! Du behöver inte knacka.
Det känns lite så.
-Jag är strax klar. Okej? -Ja, ta det lugnt. Vi har gott om tid.
Javisst ja…
Du lämnade lite kläder i tvättkorgen, så jag tvättade dem.
-Det behövde du inte. -Det gör inget.
De ligger i en påse vid dörren.
Tack.
Vad är det?
Du är otroligt vacker.
-Förlåt. -Nej. Tack. Det är okej.
Du ser också fin ut.
Får jag bara "fin"?
-Du… -Det är inget fel med fin.
Det är som att säga "en bra personlighet".
-Du har ju en bra personlighet. Så… -Jaha.
Okej. Hur låter det här, då?
Du är mycket stilig, mr Sheridan.
Tack så mycket.
Det var snällt sagt.
-Jag är klar om du är det. -Ja.
-Du kanske ska ta en kofta också. -Ja, jag har en.
Vi kan inte föreställa oss
vilken outhärdlig förlust och smärta ni upplever,
och vi vill att ni ska veta att ni inte är ensamma.
Vi kan inte…
Vi vill att ni ska veta…
Hope, hej. Var är du?
Om hyrbilen inte är i bra skick, lämna tillbaka den och…
Okej, kör försiktigt.
Och… Ja, vi ses på mottagningen.
Jag älskar dig.
Slipsen kväver mig.
Jag gör det.
Du behöver inte bära den om du inte vill.
Du har ju en.
Ja.
Begravningar kan vara sorgliga.
Om det blir för mycket för dig, säg bara till.
-Jag vill ta farväl av Lilly. -Det är väldigt vuxet av dig.
Du behöver inte oroa dig för mig. Det är du som ser ledsen ut.
Ja.
-Hur känns det nu? -Bättre.
Bra.
Har nån talat om för dig att du är en helgrym kille?
Bara du.
Och min mamma.
Okej, kom nu.
Mår du bra?
Ja, jag…
Jag måste bara samla mig lite.
-Vill du ha vatten? Jag har lite i bilen. -Ja, okej. Tack.
Jag kommer strax.
Bra. Kom igen. Rör på påkarna.
Är du okej?
Vad är det?
Jag har fått håll.
Kom nu. Vi har gjort 12.
-Åtta kilometer kvar. -Nej.
Fortsätt du. Jag hinner ikapp dig om en minut.
Ta en klunk.
Okej. Och andas. Titta på mig.
Andas djupt.
Andas. Du fixar det här.
-Jag måste sätta mig. -Nej, sätt dig inte.
Vi har gjort det värsta. Resten är nedför.
Nedför hela vägen? Lovar du?
Älskling, du är min krigare.
-Okej? -Okej.
-Det är inte nedför. -Inte hela vägen, men jag tror på dig.
-Nu kör vi. Kom igen. -Ja.
Mel?
Tack.
Jag vet att det här är svårt för dig,
efter allt du har gått igenom.
Ja, det…
Det är svårare än jag trodde.
Hör du…
Säg till om du inte orkar, så tar jag dig vart du vill.
Tack.
God eftermiddag.
De flesta av er känner mig. Jag heter Vernon Mullins.
I nästan 20 år
var Lilly Anderson en mycket kär vän.
Min fru Hope kan tyvärr inte närvara, så jag talar för oss båda
när jag säger att vi känner djupt deltagande med Lillys familj.
Ni ska veta att ni inte är ensamma.
Lilly tvekade aldrig att hjälpa en granne eller…
…att ge en vän en axel att gråta ut mot.
För Lilly var övertygad om att kärleken var en gåva…
…och att den skulle delas med andra.
Hon delade i sanning den gåvan med oss.
Jag läste en gång…
…att tjuriga människor lever längre.
Om det är sant, överlever jag nog alla här.
Det klingar verkligen sant idag.
Lilly var den raraste person jag nånsin träffat.
Hon och Buck
upplevde en minnesvärd kärlek.
De var mycket unga när de träffades, och de fick kämpa hårt.
De skötte gården, försökte hålla den igång,
samtidigt som de uppfostrade sina underbara barn.
Men de gav inte upp.
Jag sa till Lilly: "Jag vill ha vad du och Buck har."
Ni vet, ett förhållande där båda ger mer än de tar.
En vecka senare presenterade hon mig för Shirley.
Tack, Lilly.
Så…
När jag flyttade till Virgin River kände jag knappt nån här.
Vissa av er minns säkert
att jag var fast besluten att bygga baren från grunden.
Jag visste lite grann om byggarbete, men jag tog mig vatten över huvudet.
Sen började Lilly komma och hälsa på varje dag.
Och plötsligt började allt jag behövde bara dyka upp.
Så jag frågade henne: "Lilly, vad är det som händer?"
Och hon sa att…
Hon sa att det jag ville skapa
var bra för stan, och…
Hon ville att jag skulle stanna.
Jag kommer alltid att tacka dig för att du hjälpte mig skapa ett liv här.
Och må du vila i frid, i vetskap om att ditt…
…minne kommer att leva vidare.
Tack, Jack.
Om någon annan vill säga något, är det här ett bra tillfälle.
Då så.
Jack och Preacher har ställt i ordning…
Doc, vänta.
På min familjs vägnar vill jag tacka alla för att ni kom.
Min mamma var en hängiven mor
som alltid satte barnens behov före sina egna.
Hon älskade oss till vansinne, och hon var vår värld.
Så…
Kvällen när hon gick bort…
Och…
Det är okej.
-Ska jag läsa det åt dig? -Ja.
Okej.
-Det är okej. -Ja.
Kvällen när hon gick bort
slungades jag ut i mörker.
Jag såg ingen väg ut därifrån förrän en god vän
hjälpte mig att minnas min mammas styrka.
Min mamma älskade solnedgångar.
Hon brukade säga att hon älskade dem eftersom
de påminde henne om att vi inte lever i evigt mörker.
Solen kommer alltid tillbaka, vilket vi bör vara tacksamma för.
När ni saknar henne, titta på en solnedgång.
För nånstans där ute tittar hon också.
Det var vackert.
Tack.
Jack, jag har ju sagt att jag mår bra.
Det är inte Jack.
Vad gör du här?
Ricky sa att du var sjuk.
Sa han nåt mer?
Nej.
Jag tänkte att alla är på begravningen…
Så du kanske vill ha sällskap?
Vet du vad?
Jag kan gå om du vill. Jag vill inte störa.
Nej.
Du kan stanna.
-Oj. Mår du bra? -Ja.
Vill du att jag ringer Doc?
Nej, jag mår bra.
Tack för blommorna.
Varsågod.
Får jag sätta mig?
Visst.
Jag sköt inte Jack, och jag är ingen langare.
Jag vill att du vet det.
Och…
Det här är ingen ursäkt…
Men när jag växte upp…
Jag hade ingenting.
Så när jag såg hur mycket jag kunde tjäna om jag jobbade för Calvin, hoppade jag på.
Jag vet. Det var fel, och jag önskar att jag inte hade gjort det.
För att du åkte fast.
Nej.
För att jag inte är sån.
Inte längre.
Ursäkta, men jag tror inte att man kan ändra vem man är.
Det är ett kasst sätt att se världen på.
Jag började som offentlig försvarare. Jag har sett människors värsta sidor.
Så det är svårt för mig att lita på folk, särskilt om de har ljugit för mig.
Jag är ledsen.
Du är olik alla andra kvinnor jag träffat. Du är smart. Du är kul.
Du står upp för dig själv, vilket är sexigt.
Du har nåt som, jag vet inte… Det är som en jäkla magnet.
Och jag vet…
Jag har inte rätt att säga det här, men…
Snälla, ge mig en chans till att visa vem jag verkligen är.
Varför skulle jag göra det?
Jag har aldrig sagt det här till nån…
Jag är kär i dig.
Hej, kompis.
Ja…
Hej.
-Jag antar att du inte har ätit nåt. -Nej, det har jag inte. Tack.
Det doftar gott.
Lydie lagade det.
Jag satt härute och tänkte på…
…att vi är här med Lillys familj, och…
Hon skulle ha älskat att ha alla här.
Så är det med begravningar. Den som skulle uppskatta det mest är inte här.
Ja.
-Jag borde nog gå in. -Nej.
Vänta lite.
Hör på.
Jag måste få säga en sak.
Jack, om det är om oss…
Det handlar alltid om oss. Åtminstone för mig.
Från den första dagen vi träffades
har nästan alla beslut jag fattat handlat om dig.
Jag menar det.
Jag bröt vårt förhållande för att inte stå i vägen för dina drömmar.
Och jag accepterar det, för jag vill inte att du ska bli olycklig.
Precis.
Vi vill båda två att den andra ska vara lycklig. Det är…
Det är kärlek.
-Herregud, jag vill inte diskutera det nu. -Du måste lyssna på mig.
Idag på begravningen, när jag hörde om allt som Lilly och Buck gick igenom
och hur deras kärlek stod emot…
Det är vad som gör livet vackert.
Jag vill ha det med dig, så jag tänker inte ge upp om oss.
Någonsin.
Jag vet i mitt hjärta att du inte hamnade i den här lilla staden av en slump.
Hörni.
Jack, Preacher säger att vi är klara att skåla nu.
-Vi kommer strax. -Tack.
Mel.
De väntar på oss.
-Tack, Preach. -Varsågod.
Hej.
-Tack. -Ja.
-Hej. -Tack.
Tack.
Varsågod.
Tack för att ni kom.
Idag sörjer vi förlusten av en otrolig kvinna.
Ikväll firar vi hennes liv.
Hon ägnade sitt liv åt vänner…
…familj…
…och kärlek.
Jag vill utbringa en skål.
Med Winston Churchills ord:
"Vi lever av vad vi tar. Vi skapar ett liv med vad vi ger."
Lilly gav mycket mer än hon tog, och därför är vi välsignade.
Hon gjorde allas våra liv bättre.
Hon blir saknad för evigt.
För Lilly!
-Doc. -Hej!
Vilken fin ceremoni du höll i idag.
-Tack. Det hade inte gått utan dig. -Det var inget.
Under alla år på teatern lärde jag mig att memorera saker snabbt,
så det var ett nöje att få hjälpa dig.
-"Glöm orden, tala från hjärtat". -Ja. Det hjälpte mycket.
Jag ville tala utan att läsa innantill,
men att memorera saker är inte min starkaste sida längre.
-Du klarade det fint. -Tack.
Fortfarande ingen Hope?
Hon hann inte ut från hyrbilsparkeringen innan motorlampan tändes.
Men hon borde vara här vilken minut som helst.
Det är inte detsamma utan henne, va?
Bra sagt.
-Låt mig svara på det här. Vi ses strax. -Ja, visst.
HOPE: PÅ VÄG. JAG VILL VARA ENSAM IKVÄLL. SOV PÅ KLINIKEN.
Jag går och tittar till Chloe.
-Jag har jättebra nyheter. -Vadå?
Min vän ska gifta sig i Tulum om en månad. Coolt, va?
Familjen hyr hus till brudtärnorna, så vi kan åka dit gratis.
Vi?
Ja, dummer. Du följer väl med mig?
Jag… Jag vet inte om jag kan.
Varför inte? Villan är gratis och vi flyger i föräldrarnas privatjet.
-Det är inte pengarna. -Vad är det då?
Jag vet inte var jag är om en månad.
Vad menar du? Du är här och förbereder dig för college.
Jag ska inte gå på college.
Inte? Ska du fortsätta jobba i baren?
Inte precis.
Jag tar värvning.
Vad menar du?
-Jag går med i marinkåren. -När?
Jag skriver på senare i veckan.
Jag begriper inte vad du säger.
Grundutbildningen är i höst.
Har du planerat det bakom min rygg?
Jag ville inte säga nåt innan jag visste om jag klarat testet.
Så du har ljugit för mig?
När jag hoppade in för dig, när du sa att du pluggade till college…
Marinsoldaten på skogshuggarspelen… Ni kände varandra.
Jag visste inte hur jag skulle…
Jag trodde att du var en sjyst kille.
Du är en lögnhals, precis som alla andra.
Tänk att du sydde den så snabbt!
Ursäkta.
Kan ni ta den en stund?
Raring.
Det ordnar sig.
Det var en baddare. Den var en meter lång.
Jag har inte haft nån tur med havsabborre. Jag har mest fått öring.
Du får nåt åtminstone.
Mitt bete ruttnade nog.
Och du då, Jack?
Ursäkta. Jag kommer strax.
-Ta mitt nummer. Ring om du vill prata. -Tack.
Charmaine sa att hennes far och Buck var goda vänner.
Och fint tal, förresten.
Så, hur är det?
-Hur mår tvillingarna? -De mår bra.
Todd bestämde att vi ska flytta till Eureka utan att fråga mig.
-Jaså. -Ja.
Jag vet inte vad jag ska göra. Jag…
Jag älskar honom, men allt måste alltid bli som han vill.
Todd…
…har en stark personlighet.
Jag vet att du inte gillar honom.
Det handlar inte om mig.
Du tänker säkert: "Vad var det jag sa."
Det gör jag inte.
Inte alls.
Förhållanden är svåra.
Jag vill att du ska vara lycklig.
Jag trodde att jag var det.
Och nu vet jag inte.
Vad ska jag göra?
Kan du inte prata med Todd?
Förklara precis vad du tycker och…
Om han inte vill möta dig halvvägs…
Hitta nån som gör det.
Du förtjänar det.
Tack.
Hej.
Vad gör du här ute?
-Lizzie är arg på mig. -Jaså?
Varför då?
Jag tog värvning som marinsoldat och sa ingenting.
Oj.
-Har du skrivit på? -Inte än, men jag ska.
Vet du, Ricky…
Jag är otroligt stolt över att ha tjänat i marinkåren.
-Men det är inget lättvindigt beslut. -Jag har velat det sen jag var liten.
Så varför gör du det i hemlighet?
-Ingen skulle ha stöttat mig. -Det är inte sant.
Mormor och Jack vill att jag går på college.
Och jag trodde att Lizzie ville att jag stannar här.
Lyssna på mig.
Vad andra tycker är inte viktigt.
Jag tror att det är du som tvivlar.
Ja, jag är inte lika säker som du.
Tro mig, jag var inte säker i din ålder.
Det kallas att växa upp.
Man tar reda på vem man är…
…hur man vill leva sitt liv.
Hej.
Jag vill bara se hur du mår.
Jag behövde bara en paus.
Alla där ute är så snälla. Det är bara…
Du behöver inte förklara dig.
Tack för din hjälp på begravningen.
Jag var rädd att jag inte skulle klara att hålla talet och…
Det gjorde jag inte.
Jag beundrar dig för att du gick upp dit.
Varför? Jag kunde inte ens säga två meningar.
När min man dog var jag…
Jag höll inget tal på begravningen.
Är det sant?
Ja.
Jag visste att jag skulle bryta ihop, så jag försökte inte ens.
Det känns hemskt. Han förtjänade bättre.
Gästerna förstod säkert.
Ja, så klart. Alla förstod. Det är bara…
Jag önskar att jag hade varit lika stark som du var idag.
Tack.
Stödet från dig och från Doc och alla
har varit helt otroligt.
Jag är så tacksam…
…för att jag får känna mig så älskad.
Det sägs att kärleken läker alla sår.
Tror du på det?
Ja, det gör jag.
Ja.
Brie mår bättre.
-Jag tittar till henne imorgon igen. -Tack.
Tack för allt du har gjort för henne.
Det var så lite.
Du behöver inte tacka mig. Jag älskar Brie.
Okej.
Om du är klar, tar jag dig till stugan. Du ska inte gå hem ensam.
Jag har tänkt på allt du sa.
Och?
Att göra slut var definitivt det säkraste.
Mel…
Jag älskar dig.
Jag vet.
Jag älskar dig också.
Därför säger mitt hjärta att jag ska stanna hos dig.
Ja! Jag kommer!
Sheriffen. Hej.
Ursäkta om jag väckte dig. Jag var hos Hope, men…
Det gör inget. Vad är det?
Jag vet inte hur jag ska säga det, så jag går rakt på sak.
Vad är det?
Det har skett en olycka.
BASERAD PÅ ROBYN CARRS BÖCKER
Undertexter: Janica Lundholm