Lilly?
-Jag ringer… -Lilly?
Jag är här, Doc! Vi är här inne!
Tack för att ni kom. Hon fick ett anfall.
Hon har epilepsi.
Ja. Det är minst fem år sen hon hade ett anfall.
-Hur länge pågick det? -Runt 90 sekunder. Sen ramlade hon.
-Hon slog i huvudet, tror jag. -Vad tar hon?
-Lamotrigin. Femtio milligram. -Ja.
Tara? Kan du höra mig? Det är Mel. Doc ska mäta ditt blodtryck.
Vad hände?
-Var är jag? -Du är hemma, raring.
Du fick ett anfall.
-Var är mamma? -Jag är här. Här, raring.
Och Mel och Doc tar väl hand om dig.
Lilly? Ska vi fixa kaffe till allihop?
-Vi tar hand om henne. -Okej.
-Värdena är stabila. -Okej.
Kan du försöka sätta dig upp?
Så där ja.
Okej. Hur känns det? Är du yr?
-Nej. -Känner du dig illamående?
Hur känns huvudet? Har du huvudvärk?
Inte? Jag ska bara känna på ditt huvud och se om du har några bulor.
Jag tror inte att du fick nån hjärnskakning.
Men för säkerhets skull får Lilly väcka dig några gånger under natten.
Okej. Det kommer att bli bra. Jag går och pratar med Doc.
Här får du en filt.
Hur ser anfallen ut?
De är främst toniska, men hon har också haft absenser.
Det började nog när hon hade hög feber som spädbarn.
Men medicinen är effektiv, som tur är.
-Utlöstes det av stress? -Troligen.
Ja. Herregud. Stackars liten.
Hon är orolig över Lillys cancer, och samtidigt ska hon ta hand om Chloe.
De måste få stöd så fort som möjligt.
-Annars kommer Tara att få fler anfall. -Ja.
Det är mitt fel.
Stress utlöser Taras epilepsi, och…
Vi pratade om min cancer när vi körde hem.
Sen fick hon anfallet.
Nej. Lilly, kom igen.
Klandra inte dig själv.
Jag tar hand om Chloe.
-Tack. -Allt kommer att ordna sig.
Jag önskar att det vore sant.
Hejsan.
Hej, Chloe!
Så ja.
Väckte vi dig?
Vilka elaka människor. Det är inte bra!
Så ja. Så där ja.
Okej.
Allt är bra. Vad behöver du?
Den här? Den är väl fin?
Inte? Okej då.
Ja?
Blunda.
Okej. Du är inte redo.
Så där ja.
Du är inte redo.
Vill du veta en sak?
Jag är inte heller redo för allt det här.
Okej? Säg inget till nån.
Så där ja.
EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Förlåt.
-Jag ville inte väcka dig. -Vad är klockan?
Det är tidigt.
Är det inte i morgon du ska åka till LA?
Jo, men jag har mycket att göra idag.
Innan du åker vill jag förklara varför jag inte följer med.
Nej, det är lugnt.
Du har ju baren.
-Jag förstår. -Nej, det är inte bara det.
Jag vill att vår första resa tillsammans ska vara speciell.
Jag vill att den gäller oss.
Inte din systers skilsmässa.
Tro det eller ej.
Det är logiskt.
Du ser trött ut. Kom och lägg dig igen.
-Jag har mycket att göra, sa jag ju. -Klockan är inte ens sju.
-Du gör det inte lätt för mig. -inte?
Bra.
Jag behöver uppmärksamhet.
-Hej. -Var är Christopher?
Han leker med Tucker.
Charmaines hund?
Ja. Det uppstod nåt problem, så Jack tog honom.
Och du sitter redan hundvakt? Du är ett helgon.
Vi erbjöd oss att ta hand om Tucker när Jack åkte till Lilly.
När Christopher såg hunden var det kärlek vid första ögonkastet.
-Du kunde inte säga nej. -Ungefär så.
Du är en mjukis.
Men det är bra. Christopher kan behöva en kompis.
Ja, precis.
Jäklar, det blir ingen pjäs på lägret.
Kan de inte hitta en ny regissör? Christopher har jobbat så hårt.
-Han kommer att bli jätteledsen. -Inte om jag får bestämma.
Jag ringer dem och tar hand om det.
Nej, det behöver du inte göra.
-Jag har inget emot det. -Connie, du gör så mycket för oss.
Jag vill inte utnyttja dig.
Vill du inte ha min hjälp? För du kan inte sköta det här själv.
Nej, jag bara…
Jag vill inte att du hyser agg mot mig till slut.
Jag förstår.
Är du inte lättad?
Jo, visst.
Ja. Det känns skönt att inte vara behövd.
HYDROLOGI / DRÄNERING
En källa, sa du det?
-Ja, under din mark. -Måste jag underrätta myndigheterna?
En analys måste utföras och sen får du ansöka. Sen får vi se.
-När kan han börja gräva för huset? -Åtta månader till ett år.
Och bygglovet måste godkännas först.
Alla miljöskyddsfrågor gör att bygglov skjuts upp.
Vänta lite. Mitt hus byggdes 1954.
Det måste finnas nån slags undantagsklausul.
Idag kräver all nybyggnation bygglov.
Måste jag vänta i ett år på ett eventuellt bygglov eller sälja med förlust?
Tyvärr, men det är allt jag vet.
Jaha.
Jag har andra möten, så meddela mig hur ni vill göra, okej?
-Visst. Tack för att du kom. -Okej.
Vi ses.
Har jag inget hem för tvillingarna kommer Charmaine att använda det mot mig.
Hemma hos Mel?
Det funkar i början, men om jag ska få delad vårdnad
måste tvillingarna ha ett eget rum.
-Hitta ett annat ställe. -Med vilka pengar?
Från marken?
Kom igen. Vem köper en byggnadstomt om de inte kan få bygglov?
Jag…
Det känns som att allt går emot mig.
Jag försöker göra rätt, men möter bara hinder överallt.
-Kom igen. Så där brukar du inte låta. -Det är så det känns.
Minns du vad du sa i marinkåren?
Det enda sättet att misslyckas är att ge upp.
Ja.
Jag känner mig inte som den killen längre.
Hej. Där är du ju.
Vad gör du här ute?
Jag har varit uppe ett tag.
Vad varm du är.
-Fryser du? Ska jag hämta en filt? -Nej. Jag vill ligga så här.
Tack för att du sov här.
Försöker du säga att jag borde gå?
Jag hoppades faktiskt att vi kunde tillbringa dagen tillsammans.
Hallå?
Är det nödvändigt?
Okej då.
Jag måste till jobbet.
Det gör inget. Vi kanske kan ses ikväll?
Vet du vad? Jag har en bättre idé.
-Vadå? -Jag blir inte borta länge.
Är du kvar tar jag med mig frukost.
Frukost på sängen?
Vad du än vill ha.
Var skriver jag på?
Gå ingenstans.
Jäklar också.
Vill du beställa?
-Jag trodde inte att du jobbade idag. -Varför inte?
Jag vet inte. Jag hoppades att nåt skulle funka idag.
Vad är det?
Nätet funkar inte på Fitches, och här är det sjukt långsamt.
Så, tänker du aldrig prata med mig mer?
-Jag vet inte. -Lizzie.
Du har vad du vill ha, men vad jag vill spelar ingen roll.
Att flytta ihop är ett enormt steg från att bara vara ihop.
Hör på. Du?
Jag älskar dig.
Jag vill vara med dig.
Okej.
Det är nog ett stort steg.
-Kan vi prata om det längre fram? -Visst.
Vill du ha pommes frites nu?
Ja, tack. Med extra salt.
Det ska du få.
Du.
Vem var marinsoldaten du pratade med på skogshuggarspelen?
Bara nån som försöker rekrytera folk.
Jaså? Ni verkade känna varandra.
Nej.
Så du har aldrig träffat honom förr?
Kolla. Jag tror att det är Granger Smith.
-Vem är det? -En berömd countrysångare.
-En kändis? -Ja.
Du.
-Är allt bra med dig och Lizzie? -Varför?
Hon spanar in killen där borta.
Jag sa att det är Granger Smith.
-Det är det inte. -Ja, jag vet.
Jag måste till lägret. Jag är tillbaka om en timme.
Okej. Kan du svänga förbi bageribilen? Jag sa till Connie att vi behöver pajer.
Kan Ricky göra det?
Men lägret ligger väl vid bageribilen?
Jo, jag antar det.
Så…
Connie och jag hade ett litet missförstånd i morse.
Vad tråkigt.
Oroa dig inte. Jag hämtar pajerna.
Nej, jag gör det.
Jag måste ju träffa henne nån gång. Så varför inte nu?
Jag har en idé.
Fortsätt.
Jag funderar på att göra ett vårdschema för att minska Taras stress.
Hur skulle det fungera?
Jag gör ett schema för sånt som Lilly och Tara behöver hjälp med.
Folk kan anmäla sig för att handla, sitta barnvakt, komma med mat och sånt.
-Det är en bra idé. -Tack. Jag pratar med Lilly om det.
Förresten, jag har en sak att berätta.
Jag tänker inte anställa dr. Hansen.
Jaså? Jag trodde att du gillade henne.
Hon kändes inte rätt.
Okej.
Tänker du fortsätta intervjua folk?
Nej. För tillfället har jag bestämt mig för att pausa det hela.
Okej.
Jag har velat prata med dig om att jag berättade om din pensionering för Jack.
Vad vill du säga?
Jag vill be om ursäkt.
Jag är ledsen att du tyckte att jag svek ditt förtroende.
Jag berättade för Jack för att jag blev överrumplad
och behövde reda ut mina känslor.
Jag sa åt honom att hålla tyst,
men du känner ju Jack. Han ville bara skydda mig.
Jag är inte arg på Jack. Jag vet att han vill väl…
-Men du är arg på mig. -Jag skulle inte säga arg.
-Mer frustrerad. -Hur menar du?
Jag har jobbat ensam i 30 år för att bygga upp kliniken.
Och fram till nu är jag den enda som har skött allt som rör arbetet här.
Så det var bättre när du var ensam?
Det var enklare. Jag hade bara mig själv att tänka på.
Det handlar inte om det, utan om att ha respekt för en kollega.
Jag har respekt för dig, men det betyder inte att jag vill
att du blandar dig i hela mitt liv.
Jag pratar inte om hela ditt liv. Bara om kliniken.
Men det är precis det du måste förstå!
Den här kliniken…
…är hela mitt liv!
Jag kollade. Det är inte Granger Smith.
Inte? Jaha. Okej.
Tack för mina pommes.
Så, är det bra mellan oss nu?
Ja, men jag måste gå till jobbet.
Jag älskar dig, dummer.
SHERIFFKONTORET I HUMBOLDT COUNTY
Varför är jag här?
Vi behöver förtydliga ditt yttrande.
Var var du när Jack sköts?
Jag var på Juvy's. Bea har intygat det.
Hon har ändrat tidpunkten.
Så du har två oredovisade timmar, vilket räcker för att göra det här.
Du tror faktiskt att jag sköt Jack.
Jag vet inte, Brady. Säg det du.
Varför skulle jag göra nåt sånt?
När Calvin anställde dig…
…överfördes hans tillgångar till dig efter ett par veckor.
Sen tipsade Jack polisen om fentanylen.
Men för att få fast Calvin behövde vi nån på insidan. Då dök du upp.
Du gav oss tid och plats för bevisen vi behövde.
Men när vi kom dit var stället tomt.
Calvin vet inte att du var informatören bakom razzian. Annars skulle du vara död.
Men han vet att du lät Spencer leva.
Så för att rädda ditt skinn måste du gottgöra honom…
…genom att döda Jack.
Det är bara skitsnack.
Jag säger inget mer utan en advokat.
Bra idé.
Så…
Får jag gå?
Ja, men lämna inte stan.
Och håll dig borta från Jack.
Behöver du en kaffe?
-Att ta med, tack. -Har du också haft en tuff morgon?
Doc är frustrerad över mig.
-Mer än vanligt? -Ja.
Det är nåt som inte stämmer. Men jag förstår inte vad.
Han är säkert upprörd över Lilly.
Jo, men han har betett sig så här ett tag.
Vad är ditt bekymmer?
Jag har problem med bygglovet för huset.
-Vad tråkigt. Kan jag göra nåt? -Kan du flytta en akvifer?
-Det kan jag inte. -Vill du äta nåt?
Nej, bara kaffe, tack. Jag ska träffa Lilly.
Okej. Vilken tid ska vi äta middag?
Jag vet inte än.
Min dag är fullspäckad med schemaläggning, försäkringsblanketter och kartläggning.
Tänk dig att försöka göra allt det med en bebis.
Oj.
-Va? -Vad menar du med det?
-Inget. -Det blir lättare om du bara säger det.
Nej, det var verkligen inget. Jag var…
Jag var med Chloe igår och varje gång jag la ner henne började hon gråta.
Jag fick ha henne i famnen hela tiden.
Föreställ dig att göra det med två.
Det är svårt.
Vill man verkligen nåt så hittar man en lösning, tror jag.
Men var går gränsen? Dagen har bara 24 timmar.
Bara du vet var din gräns går.
Jag vill bara inte ta på mig nåt jag inte klarar av.
Förlåt. Jag ville inte prata om det här.
Nej, men jag vill veta hur du tänker.
-Även om det inte är vad du vill höra? -Självklart.
Okej.
Jag måste gå.
Jag tar hem mat härifrån. Då kan vi äta när du vill.
-Det låter bra. -Bra.
-Tack för kaffet. -Ja.
-Hälsa Lilly från mig. -Ja då.
-Ska vi träna på våra repliker? -Visst.
-Preach! Vad gör du här? -Hej!
-Jag hörde att ni letar efter en regissör. -Allvarligt?
Du är bäst! De tänker kanske ställa in pjäsen.
Inte om jag får bestämma. Hej, Owen.
Okej, allihop.
Kom och sätt er här.
Okej.
Jag heter John.
Alla kallar mig Preacher.
Jag är er nya regissör.
Vad hände med Dave? Är han död?
Nej, han är inte död. Han måste åka hem till sin familj.
Så, vår uppgift är att sätta upp Trollkarlen från Oz.
Du ser ut som en Avenger.
-Han är marinsoldat. -Oj! Har du dödat nån?
Ska vi koncentrera oss på pjäsen?
Vi vet inte vad vi ska göra.
Okej. Vem av er, förutom Christopher, kan sina repliker?
Jaha. Då börjar vi där.
När ska vi lära oss sångerna?
-Sångerna? -Ja.
Så schemat är okej för dig?
Ja, om det underlättar för Tara. Absolut.
Bra. Då ordnar vi det.
Och…
Det finns stödgrupper för personer som handskas med en dödlig sjukdom.
Jag ska föreslå det för Tara.
Stödgrupper är inget för mig.
Okej.
Men om du stänger in dina känslor blir det svårare.
Det är inte det.
Jag ska förenas med Buck…
Jag är inte rädd för att dö.
Jag ser mig oss på en tropisk strand, hand i hand i solnedgången.
Det är min version av himmelriket.
Det låter underbart.
-Men jag oroar mig för Tara och Chloe. -Alla här kommer att ta hand om dem.
Tara har inte råd att behålla gården när jag är borta.
Bucks försäkring räcker knappt nu.
Det här är svårt för dig, jag vet.
-Du ska veta att jag gör allt jag kan. -Tack. Du har redan gjort så mycket.
Jag kan inte tacka dig nog för att jag fick tillbaka Chloe.
Att se er tillsammans räcker som tack.
Vet du vad?
Alla mina barn föddes här. Två av mina döttrar gifte sig här.
Buck är begravd där nere. På familjekyrkogården nere vid dammen.
Så mycket kärlek.
Det känns svårt om Chloe måste växa upp nån annanstans.
Hur går det?
Det är ganska lugnt.
Jag menade med dig.
Hur är det på Fitches?
Det är okej.
Vad bra.
-Inte riktigt. -Varför inte?
-Jag gillar Jo Ellen och… -Hon är bra på att prata.
Hon är jättesnäll, men hon slutar aldrig.
Jag frågade om internet
och hon gav mig en 45-minuters förklaring utan att förklara nåt.
Det låter som hon. Kan jag göra nåt?
Får jag komma hem till dig senare och använda din wifi?
Visst! Och ta med dig din aptit. Jag har hemgjord mac and cheese på gång.
-Det låter himmelskt. -Jag är glad att du sa det.
Och glöm inte att ditt gamla rum finns kvar. Du gör som du vill.
-Så jag får komma hem? -Självklart.
Det vore fantastiskt.
Tack, moster Connie.
Men Ricky då?
-Vad säger du om vi vill träffas? -Inte i huset när jag inte är där.
Okej. Överenskommet.
-Vi ses hemma. -Ja.
-Du får ett recept på Ramipril. -Jag behöver inte det.
Charlie, allt över 140 över 90 måste behandlas.
-Och jag har… -150 över 90.
-Det är nästan samma sak. -Ja.
Om du vill ha en stroke.
-Här. -Tack, Doc.
Vi ses nästa vecka.
Hej.
Hallå där.
-Vad är det där? -Middag.
Fläskstek med sallad och hemlagad vinägrett.
Du behöver bara sätta den i ugnen på 180 grader i 15 minuter.
Du skämmer bort mig.
Jag uppskattar att ha nån att laga mat för.
Tja…
Tack. Tack så mycket.
Du får ursäkta mig, men…
Du ser lite bekymrad ut.
Det är bara en jobbgrej.
Vill du berätta? Jag är bra på att lyssna.
-Du vill inte höra om jobbet. -Jo då!
Saken är den att jag inte hanterade en situation med Mel som jag hade velat,
och hon är upprörd.
Du kan alltid be om ursäkt.
Jo, jag borde ha varit mer diplomatisk.
-Men jag gjorde inget fel. -Varför säger du det?
Som barn fick jag alltid höra: "Lös dina problem på egen hand."
Och Mel vill att jag ska diskutera alla beslut med henne.
Det är inte så jag arbetar.
Visst, men om man öppnar sig för nån annan
kan det hjälpa en att se problemet ur ett annat perspektiv.
Jag har aldrig gjort så.
Och det är för sent att lära den här gamla hunden nya saker.
Att prata om ålder och vanor är bara en ursäkt.
Den åldrande hjärnan
hanterar känslomässig intelligens mycket bättre än den yngre hjärnan.
Och det baserar du på…
Några minuter på TikTok.
Smaklig måltid.
Tack så mycket.
Tack.
Pajerna ni beställde är klara.
Tack.
Nåt annat?
Jag är ledsen om jag sårade dig.
Jag försökte bara ta hänsyn till dig.
Ja, du sårade mina känslor, men jag förstår din avsikt.
Så du förlåter mig?
Jag antar det.
Pratade du med lägerchefen om pjäsen?
Ja, så länge att hon fick mig att hoppa in som regissör.
-Du? -Ingen annan vill ha jobbet.
Det är modigt av dig.
Ja, eller korkat.
Varken jag eller barnen vet vad vi gör.
Prata med Muriel.
-Har hon jobbat med musikaler? -Vet du verkligen inte?
Hon älskar att prata lyriskt om sin skådespelarkarriär.
Tack. Jag ringer henne.
Och du är fortfarande välkommen att komma och hänga med oss.
Och om jag vill tvätta?
Det löser vi nog.
Brie!
Du! Brie, vänta!
Du!
-Jag har försökt ringa. -Jaså?
Jag väntade i tre timmar. Du kunde ha ringt eller messat.
Min telefon dog.
Och ingen på jobbet hade en telefon du kunde använda?
Jag svär, jag ville inte låta dig vänta så där.
Men du gjorde det.
Jag är ledsen.
Kom igen. Det måste finnas nåt jag kan göra.
Nej, det finns inget.
Är du säker?
Det här då?
Nej, det kommer inte att hända.
Okej. Som du vill.
Jag vet vad du försöker göra. Glöm det.
Jag tittar bara på dig för att du är så vacker.
Bra försök.
Hör på…
Jag är hemskt ledsen för att jag lät dig vänta.
Och jag lovar… att jag ska gottgöra dig.
-Fan ta dig. -Ja.
Brie?
Vad gör du här?
-Bort från min syster. -Jack, lugna dig.
Vi är tillsammans.
-Du sköt mig. -Det är inte sant.
-Vad pratar du om? -Du var där.
Ja, jag var där, men det var inte jag som sköt dig.
-Din… -Jack!
Försvinn härifrån.
-Brie. -Du ska nog gå.
Försvinn härifrån!
Doc.
Har du en korkskruv?
Ja.
Jag hade ingen aning. Förlåt.
Det är inte ditt fel. Jag ville inte berätta.
Vad är prognosen?
Jag har förlorat 15 procent av synen, men jag klarar mig fortfarande bra.
På lång sikt handlar det antagligen om nånstans mellan…
…delvis och total synförlust.
Blir du blind?
Ja, kanske.
-Det var därför du ville ha en ersättare. -Precis.
Och jag sa till dig att det inte hade med dig att göra.
Jag vet. Jag är ledsen.
Det är jag som borde be om ursäkt.
Jag tog ut min frustration på dig, och det var inte rätt.
Jag hoppas att du förlåter mig.
Självklart gör jag det.
Det behövs inga tårar.
-Nej. -Det är ju löst nu.
Ja, det är det.
Det var bra.
Men jag vill be dig om en sak.
Okej.
Lova att du inte berättar för nån.
Inte ens Jack.
Jag vill välja min efterträdare innan jag tillkännager det.
Okej. Ja.
Säkert?
Ingen betyder ingen.
Ja. Jag kan faktiskt behandla information konfidentiellt.
Då får vi inga fler problem.
Oroa dig inte. Vi hittar säkert nåt att bråka om.
Vilket är exakt vad jag vill. Att allt är normalt.
Du.
Tack.
Skål för…
…att se tydligt.
Det skålar jag för.
Det är en kvinna här som vill träffa dig.
-Jaha, vem är det? -Det sa hon inte.
Jag heter Valerie Holt.
Advokaten. Ja visst.
Jack Sheridan. I ditt mejl sa att du skulle ringa.
Jag var i närheten, så jag tittade in. Har du tid?
Ja, visst. Ursäkta röran. Sätt dig.
Ursäkta.
Det fanns mycket information i ditt mejl. Jag kan förtydliga vissa saker.
Min prioritet är att se till att jag spelar en aktiv roll i mina barns liv.
Har Charmaine hotat att hindra dig?
Inte direkt.
Men hennes fästman erbjöd sig att adoptera tvillingarna.
Vad svarade du?
Han är galen om han tror att jag överger barnen.
Därför kontaktade jag dig.
Vårdnaden kan bli ett problem eftersom Charmaine och jag inte är gifta.
Vill hon inte att du står på födelsebeviset
eller registrera dig som far till barnen, då måste du göra en anmälan om faderskap.
-Jag måste bevisa det i rätten. -Ja. Processen är inte enkel.
Om Charmaine ansöker om ensam vårdnad kan ärendet ta flera år i rätten.
Okej.
Jag antar att tvillingarna bor med henne och Todd under den tiden.
Exakt.
Okej, så hur fungerar det om jag vill anlita dig?
Mitt arvode är 350 i timmen.
-Och 25 000 dollar i förskott. -Okej.
Eftersom du är Bries bror räcker 20.
Klarar du det?
Nej, men jag löser det på nåt sätt.
Måste jag slåss för mina barn, så gör jag det.
Det blir en strid, och vårdnadsärenden är svåra känslomässigt och ekonomiskt.
De rör alltid upp människors liv.
Tvillingarna har tur som har en far som offrar så mycket för dem.
Jag hör av mig.
Tack.
Hej, jag har försökt få tag i dig.
Hej. Ja, jag…
…tvingades stanna i baren.
Det gör inget.
Var är maten?
Förlåt, jag glömde.
Ingen fara. Jag kommer på nåt.
Är allt bra?
Ja, det var bara en lång dag.
Jag tänkte överraska dig, men jag kan inte vänta.
Så…
Jag har köpt biljetter till Maui.
Vi får låna Joeys time share-lägenhet.
-Har du köpt biljetter? -Ja, till jul.
Jag borde ha frågat dig, men jag ville vara spontan för en gångs skull.
Jag tänkte att det skulle vara romantiskt.
Vad är det?
Mel…
Jag träffade en advokat idag, gällande vårdnad av tvillingarna.
-Hur gick det? -Inte bra.
Vill jag vara en del i deras liv blir det en lång och dyr rättstvist.
Jag är så ledsen.
Du vet att jag stöttar dig oavsett vad du gör.
Jag vet.
Det är bara…
Det känns som att…
…du kommer att dra det kortaste strået.
Jag förstår inte vad du menar. Pratar du om pengar?
-Jag bryr mig inte om pengar. -Det är inte bara det.
Det är tiden också.
Under minst ett års tid kommer jag att bolla med att vara far,
slåss om vårdnaden, bygga om mitt hus, driva baren…
Ja.
Att vi skaffar barn nu, det går nog inte.
Jag är ledsen.
Vet du vad?
Det är okej.
Vi kan vänta tills du är redo.
Okej?
Tänk om vi väntar och jag kommer fram till att jag inte klarar två familjer?
Då har du slösat bort den tiden. Den kommer aldrig tillbaka.
Jag kan inte stå i vägen för dig om du vill skaffa barn.
Jag kan inte såra dig så.
Men du…
Så länge jag vet var du står, är det mitt val.
Nej, det är problemet. Du borde inte behöva välja.
Du förtjänar att vara med nån som kan ge dig allt du vill ha.
Jag tror inte att det är jag.
Säger du att du vill göra slut?
Det är inte för att jag vill.
Herregud.
Det här kan inte hända.
-Du är en fantastisk kvinna. -Du lyssnar inte på vad jag vill.
Jag lyssnar. Det är det jag försöker säga.
Jag vet inte om jag kan ge dig vad du vill ha.
Det här dödar mig…
…men jag vet att jag gör rätt.
Ut härifrån.
Försvinn härifrån.
BASERAD PÅ BÖCKERNA AV ROBYN CARR
Undertexter: Janica Lundholm