Střelná rána v levém dolním kvadrantu.
Ztratil na místě činu hodně krve.
Má tachykardii.
Dejte mu kapačku do pravé paže.
Tep má 140. Tlak 110 na 65.
- Co průstřel? - Čistý, levý bok.
Na tři. Raz, dva, tři.
Tři. Máte tak litr fýzáku?
Připravte 0 negativní a začněte s tím fýzákem.
- Kde je ta 0? - Má hypotenzi. Kdo má dneska pohotovost?
- Thomsonová. - Skočte pro ni.
- Bude mít společnost. - Tlak 85 na 60. Pořád má tachykardii.
Zkontrolujte střeva. Najděte ránu a stlačte ji.
- Fibriluje. - Jasně.
Masáž srdce.
- Je to sterilizované? - Kde je ta 0?
- Stlačte tu ránu. - Pořád fibriluje.
Defibrilátor. Nabít na 200.
Nabito!
Znovu. Nabito!
PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Vodku máme, ale na skotskou a bourbon pořád čekáme.
Překvapení!
GRATULUJEME, RICKY!
Ricky, blahopřeju k maturitě s vyznamenáním.
Jsme na tebe pyšní.
Ty jo. Moc vám všem děkuju.
Ricky.
Kéž by se toho dožila tvoje máma.
Byla by štěstím bez sebe.
Nemusela jsi pořádat oslavu. Už to auto bylo až moc.
To auto sis zasloužil.
Lepšího vnuka bych si ani nemohla přát,
ale tuhle oslavu uspořádal Jack.
- Kazateli. - Ahoj!
- Došly mozzarellové tyčinky. - Koukám.
Nějaký číšník ti určitě přidá.
Dobře.
Ten je tak sladký.
Jo, je to hodný kluk.
Nevíte, kdy se má vrátit Paige?
Do toho nám nic není.
Proč? Děje se něco?
Ne. Jakmile se její táta dá do kupy, bude zpátky.
Myslíte, že by pro Hope upekla svatební dort? Můžu jí zavolat.
To je skvělý nápad.
Nepředbíháme trošku? Teprve se zasnoubili.
Ani náhodou.
Při plánování je každá vteřina drahá.
Omluvte mě. Jdu to omrknout do kuchyně.
- Nazdar! - Dobrý den.
- Čau! - Gratuluju.
Děkuju.
Hope je líto, že tu nemůže být. Zrušili jí let kvůli bouřce.
- To nic. - Tohle je od nás tří.
Jo. Mel neschválila Hopein původní dárek.
Bylo to album na slevové kupony.
Takže dostaneš jen tenhle šek. Nepřijdeš ale zkrátka.
Super. Díky.
- Nemáš za co. Blahopřeju! - Díky.
Skočím za Jackem. Zvládnete to tu?
Jasně. Proč bych to tu nezvládl?
Já jen…
Snad ti Hope neřekla, ať na mě dohlížíš?
- Ne, sak… - Pane jo!
No dobře.
Řekla, ale neměla jsem to prozradit, tak jí to neříkejte.
To je neskutečný.
Snaží se mě řídit i z opačného konce země.
Má vás ráda.
Nebo si myslí, že bez ní nedokážu žít.
Jak ji znám, tak nejspíš obojí.
- Čau. - Nazdar!
Nechceš si dát pauzu? Kazatel by to za tebe prý vzal.
To z tebe mluví sestra, nebo mě chceš mít pro sebe?
Jsou to tři týdny. Musíš na sebe dávat pozor.
Tuhle odpověď jsem zrovna nechtěl.
No… ne, že bych tě nechtěla mít pro sebe, jestli tě to potěší.
Jo, potěší. Díky.
Víš, na co se těším?
- Na oslavu tvých narozenin. - Ne.
Co jen budeš chtít. Klidně ti snesu modré z nebe.
Jsi moc hodný, ale musím pracovat.
Jestli chceš, můžeš mi po večeři napustit vanu s pěnou
a přinést mi kokosový cupcake.
Kokos a cupcake nejdou dohromady a na narozky by se pracovat nemělo.
To se neshodneme.
Pracuju ráda. Dělá mi to radost.
Ten den můžeš dělat, co chceš.
Takže ani ty na narozeniny nepracuješ?
Pracoval jsem jenom v armádě, protože jsme byli ve válce.
Co mám tenhle bar, nedělám to. Ne.
A co tak děláš?
Zajdu si na ryby a pak to završím
dokonalým steakem a lahvinkou whiskey.
- To bych radši pracovala než šla na ryby. - Nevíš, o co přicházíš.
Slib mi, že o těch narozkách nikomu neřekneš.
No tak, to po mně nemůžeš chtít.
- Nemůžu? - Ne.
Jsi si jistý?
No, možná můžeš. Dobře.
Hele, nějak se vám to tu zapaluje.
- Brácha nedokáže dělat víc věcí zároveň. - Díky za info.
Když už jsme tak sdílní, volala máma.
Chce vědět, proč jí neodpovídáš
a jestli potřebuješ odvoz z letiště.
Ví, že nemám zpáteční letenku. Jen mě chce mít pod dohledem.
- Nemusíš tu zůstávat. Jsem v pohodě. - Jo, to vidím.
Něco tady nehraje.
Co tím myslíš?
Co vystudovala práva, pracuje nepřetržitě 80 hodin týdně.
Teď dělá, jako by měla jarní prázdniny.
Měla o tebe strach, když jsi byl v nemocnici.
Nejspíš se jen chce přesvědčit, že jsi v pořádku.
- Asi máš pravdu. - Jo.
Vrátíme se k předchozí činnosti?
K čemu? Myslíš k tomuhle?
- Jo, k tomuhle. - Jo? Dobře.
Connie, mluvila jsi s Hope?
Jo, včera jsme prohodily pár slov. Do Miami míří hurikán.
Počasí je tak špatné, že museli zrušit všechny lety jižně od Virginie.
Kde přesně je?
Na návštěvě u tety na Port Royal Islandu v Jižní Karolíně.
Včera večer měla letět zpátky.
To je smůla, že měla zpoždění.
Co je? Jen mi na ní záleží.
Hlavně, když jde o doktora.
S doktorem jsme dobří přátelé
a já se o něj moc ráda postarám, dokud se nevrátí.
A teď mě omluvte.
Nechat Muriel, aby se starala o doktora,
je jako nechat lišku hlídat kurník.
Muriel má jen spoustu řečí. Nic by si nedovolila.
Když myslíš.
Nick je určitě jen zdvořilý.
- Hej. - Nemusíš se tu zdržovat, Mikeu.
Pořád mě čeká hodně práce. Z toho zátahu jsme nic nezjistili.
Calvin už skončil?
V době střelby jsme ho měli pod dohledem, takže pachatel je na svobodě.
Našel jsi Jimmyho?
Ne, proto tu zůstávám.
Neměl bys chvilku, Jacku?
- Nenech se rušit. Jdu jíst. - Jasně.
Víš, že máš volno, že jo?
- Připadám si jako blbec. - Proč?
Pustil jsem se do tebe za to, že jsi zbouchnul Charmaine,
ale miluješ Mel…
A ty mi uspořádáš oslavu?
Jsem idiot.
Beru tě jako syna. To víš.
A v rodině někdy zazní věci, co člověk tak nemyslí. Neřeš to.
No, jsem rád, že jsi to přežil.
To já taky.
Ricky,
jsem na tebe hrdý.
Běž si užít oslavu.
Vypadá to, že je Jack v pohodě.
Jo, je to celkem s podivem.
Pořád si nic nepamatuje?
Ne. Pamatuje si, že byl u Mel v chatě,
a pak se o pár dní později probudil v nemocnici.
To je teda něco.
Jestli mě někdy někdo postřelí a já na to zapomenu,
běžte za mojí ženou.
Díky, kámo.
- Gratuluju. - Díky.
- Jsem na tebe tak hrdá. - Hej!
- Co to děláš? Connie je tady. - Nikde ji nevidím.
Jo, protože se vždycky připlíží jako malý nindža.
- Jsi paranoidní. - Nejsem.
Před pěti minutama mi ukazovala, jak mě má v merku.
Nebylo to lepší než mít nahnáno z Connie?
To si piš.
V létě je rušno, takže když si budeš dávat moc načas,
nemůžu ti slíbit zahrádku ani sezení,
což by byla strašná škoda,
protože jsou to krásné prostory pro obřad.
To teda.
Jo Ellen, myslím, že toho ubožáka nudíš k smrti.
Nemyslím si, že doktora plánování
nejšťastnějšího dne jeho života nějak nudí.
Nebo jo?
- Nedal by si někdo koláč? - Já jo.
Byla bys tak hodná a donesla nám kousek?
Klidně.
Dvě vidličky?
- Jasně. - Děkuju.
Vypadalo to, že potřebuješ zachránit.
Čekal jsem, až se nadechne,
ale ta ženská má plíce jako mariňák.
V pohodě?
Jo, jen mě pobolívá hlava.
Poslední dobou jsi ve strašném stresu.
Nejdřív Jack, pak tě opustila Hope. Je to…
Je na návštěvě za svojí starou tetou.
- Jo, přesně tak jsem to myslela. - Dobře.
Každopádně bys měl jít domů.
- Ricky to pochopí. - Ne, jsem v pohodě.
Jsi si jistý?
Jo.
Kdyby něco, tak volej.
Ahoj.
- Ahoj, Mel. - Ahoj.
- Oslava se pořádá tamhle. - Já vím.
Jen čekám, až zajde slunce.
Je to moje oblíbená část dne.
Jo, to chápu.
Někdy si říkám, že život na tak nádherném místě bereme jako samozřejmost.
Pohlídáš mi Chloe, než si zajdu pro pití?
Jasně.
Hned budu zpátky.
Nespěchej.
- Ahoj! - Všechno nejlepší.
Díky.
Poslední, než z tebe bude máma.
No jo vlastně.
- Zapálím ji, ať si můžeš něco přát. - Ne, to nemusíš.
- Proč ne? - Nic víc si už přát nepotřebuju.
Mám všechno, co jsem kdy chtěla.
Jacku.
Ahoj.
Sluší ti to.
Díky.
Promiň, že jsem nebyla v nemocnici. Nevěděla jsem, jestli mě chceš vidět.
To neřeš.
Lydie mě pozvala.
To od ní bylo hezké.
A promiň, že jdeme pozdě. Todd měl v práci pohotovost.
Omlouvám se.
Když obchod vzkvétá, práce nikdy nekončí.
Ahoj.
Todd je právník. Řeší újmy na zdraví.
Todd Masry.
Jack Sheridan.
Jacku, moc rád tě konečně poznávám osobně.
- Ahoj, Mel. - Ahoj.
Mel. Jen abys věděla, jsem zadaný.
To nebylo hezký. Fakt jsi to řekl?
Tak jo.
Jak jste se poznali?
- Bylo to asi před měsícem. - Spíš třemi týdny.
Jasně. Přišel se ke mně nechat ostříhat a posadil se mi do židle.
- Šílený, co? - Ne, když potřebuješ ostříhat.
V Eurece mám soukromého holiče,
ale koupil jsem dům v Clear River, tak jsem zkusil Charin salon.
Jo, byl to osud. Ten den jsem vůbec neměla pracovat.
Bylo vám to souzeno.
Je to tak a taky…
Nechtěla jsem nic říkat, protože je to Rickyho oslava, ale…
jsme zasnoubení.
Pane jo.
VŠECHNO NEJLEPŠÍ
VŠECHNO NEJLEPŠÍ, ŠKVRNĚ! S LÁSKOU, JOEY
Všechno nejlepší.
Děkuju.
A díky za tu krásnou kytici. Je to od tebe moc milé.
Nemáš za co.
Co máte s Jackem v plánu?
- No, já jdu do práce. - Cože?
Proč sis nevzala volno?
No tak. Víš, že narozeniny moc neřeším.
Tátův nezájem o narozky se nemusí přenášet i na nás.
Loni jsem si zaletěla do Paříže a odrovnala kreditku.
Doslova. Je bez limitu.
Nechci to prostě nijak řešit.
Chci jen svoji koupel a cupcake.
Ale no tak.
Je to šance si vyhodit z kopýtka. Jak často to děláš?
Víš ty co? Právě přijel Jack.
- Můžu zavolat potom? - Jo. To je dobře. Běž se bavit.
Tak jo, mám tě ráda.
Já tebe taky.
- Ahoj. - Tady máme oslavenkyni!
Všechno nejlepší.
- Díky. - Myslel jsem, že ještě spíš.
Mám práci. Pamatuješ?
- Vážně jdeš na kliniku? - Včera jsem ti to říkala.
- Myslel jsem, že žertuješ. - Pro mě je to normální den.
Proč nechceš slavit?
Teď se mi to nechce rozebírat.
Jasně, v pohodě. Je to tvůj den.
Promiň. Nechci dělat problémy…
Já vím. To nic.
- Zlobíš se? - Jasně že ne. Chci, abys byla šťastná.
To jsem.
Kdo je tohle?
Masérka.
- Masérka? - To nic. Zapomeň na to.
Pošlu ji domů. To nic. Ne.
Ne… ne.
- Určitě? - Jo, masáž se přece neodmítá.
Tak se mi to líbí.
Zavolám doktorovi, že dneska nepřijdeš.
Ne, udělám to sama.
Jak si přeješ.
Děkuju.
Je to tvůj den.
Je to můj den.
Necháš se rozmazlovat.
TÁBOR PINEHURST
Připraven?
Jo.
Tak jo.
Počkej, pomůžu ti.
Tak.
Tumáš.
- Máš to? - Proč nemůžu zůstat s tebou?
Protože tady na táboře si užiješ víc srandy.
Nemůžeš jít se mnou?
Ne, promiň, kámo. Tenhle je jen pro děti.
- Mohl jsem zůstat u Connie. - Tady si uděláš kopu nových kámošů.
Jo, akorát vůbec nevím jak.
- Se mnou ses skamarádil. - To je něco jiného.
- Zdravím. - Dobrý.
- Chcete se přihlásit? - Jo, tohle je Christopher.
- Ahoj, Christophere. - Ahoj.
Je trochu nervózní.
Neboj, pro všechny je to první den.
- Na konci tábora tu na tebe budu čekat. - Slibuješ?
K vyzvednutí je potřeba doklad, že?
Můžou si ho vyzvednout jen dva lidi.
Jo. Samozřejmě.
Před odchodem kontrolujeme doklady.
Dobře.
- Co říkáš na moje nové plavky? - Jo, sluší ti.
Ty někoho vyhlížíš nebo co?
Dávám pozor na Connie.
Zbláznil ses? Connie v kajaku?
Naposledy byla plavat ještě ve 20. století.
- Co když… - Nedohodli jsme se, že ji nebudeme řešit?
- Nechci, aby zavolala vašim. - A když to udělá?
Co když tě pošlou zpátky do LA?
Věř mi.
Mnohem radši mě mají tady.
- Vážně? - Jo.
Když nejsem doma, můžou si dělat, co chtějí.
Co třeba?
Trávit čas s lidma ze společenského klubu. Všichni jsou falešní.
- Jen se snaží trumfnout jeden druhého. - V utrácení?
Ve všem.
Stýská se ti?
Myslím po domově.
Ne.
Takže zůstaneš ve Virgin River?
Záleží. Ty tu budeš chodit na výšku, ne?
Jo.
Takže když tu zůstaneš ty, ani já nemám důvod odcházet.
Takže je to určitě vlhká forma makulární degenerace?
Obávám se, že ano.
A…
jaká je pravděpodobnost trvalé ztráty zraku?
Záleží na zvolené léčbě…
ale je to možné.
To jsem si myslel.
Měl byste zvážit
přijetí dalšího lékaře na případný záskok.
Vlastně mám za pár minut schůzku s náborářkou.
Moudrý krok.
Tak mi pak dejte vědět, jak chcete postupovat.
Dám. A děkuju, Alexi.
Doktore Mullinsi?
Julie, rád vás konečně poznávám.
Já vás taky.
- Posaďte se. - Děkuju.
Tak jo.
Takže uvažujete o důchodu?
Zatím jen zkoumám všechny svoje možnosti.
- Kdy byste toho nového lékaře potřeboval? - Co nejdřív.
A poprosil bych vás o diskrétnost.
Pacientům dám vědět, jakmile někoho najdeme.
Takže jste proti on-line profilu?
Přesně tak.
V tom případě to nebude úplně jednoduché.
Jak to?
Medicína je teď trh se silnou konkurencí.
Mám tady velice úspěšnou ordinaci,
kde se setkáte s celou řadou nemocí bez jakékoliv byrokracie.
Většina doktorů se na venkov zrovna nehrne.
Proč ne? Není tu žádný provoz a jsou tu jen milí lidé.
Velká města toho nabízejí víc.
Například?
Vysoké platy, výhody…
Jaké výhody?
Nástupní prémie a členství ve společenských klubech.
- To je směšné. - Takový je trh.
No, já věřím tomu, že tohle místo se prodá samo.
Tak jo, ještě ty oči neotevírej. Nedělám si srandu.
Dobře.
Nedívat!
A můžeš je otevřít.
Cože? Ty jsi mi objednal suši?
Děkuju!
- Nemáš za co. - Nevěděla jsem, že se tu dá koupit suši.
Nedá. Nejbližší restaurace je v Grace Valley.
To je dvě hodiny odsud.
Ne, když máš kámoše pilota.
Přiletěl, když sis užívala masáž.
Panebože. To je neuvěřitelné. Vůbec nevím, co na to říct.
Joey mi dala seznam tvých nejoblíbenějších.
Je to perfektní. A úžasné. Díky.
Fakt jsi netroškařil.
V naší rodině věříme, že narozeniny jsou nejlepší den v roce.
Jak to?
Protože svátky musíš sdílet s ostatními,
ale narozeniny máš jen pro sebe.
- U nás se nikdy moc neřešily. - Proto je neslavíš?
Netušila jsem, že tak rád vyzvídáš.
Na to je tady odbornice Hope.
Jen jsem nikdy nechodil s někým, kdo neslaví narozeniny.
Normálně se ode mě něco čeká.
Asi jsem unikát.
To teda jsi.
Neustále mě mile překvapuješ.
Musíš být pořád ve střehu.
Zkus tohle.
To je dobrý.
Je to výborný.
Charmaine se vytasila s pořádnou novinou.
To teda.
Nedokážu říct, jestli to s ním myslí vážně…
nebo mě jen provokuje.
Každopádně to není její typ.
No, zdá se, že ji má rád… a je úspěšný.
Ne, Charmaine na penězích nezáleží.
Promluvím s ní. Nechci u dvojčat nějakýho blbečka.
Nemyslíš, že trošku přeháníš?
Teď ho ještě nevidí, ale slyší ho.
To se mi nelíbí.
No… A jak si představuješ večeři?
Nevím. Můžeme být zase tady. Dovez třeba něco z baru.
- Nechceš si vyrazit? - Ani náhodou.
Cupcake a koupel mi bohatě stačí.
Tak jo.
Dáš mi ještě kousek?
Zkus tohle.
- Co tu sakra děláš? - Přijel jsem doručit zprávu.
Práskače nemá nikdo rád.
S tím zátahem nemám nic společnýho.
Fakt?
Takže jsi Spencera neudal?
Nebýt jistého loajálního zaměstnance, byl bych teď v lochu.
Překvapilo tě…
když se objevil tvůj kámoš od policie a nenašel drogy ani peníze?
Protože je jo.
Jestli mě chceš zabít, tak to udělej.
Jednou. Až se mi to bude hodit.
A na rozdíl od Spencera se z toho nevylížeš.
Na druhou stranu ses to všechno snažil odčinit.
Vzhledem k tomu, jak dopadl Jack.
Jednu věc si pořádně zapamatuj.
Co nevidět se všichni ti poldové odporoučí zpátky domů.
Já se ale nikam nechystám.
Jdeme na to, holka. No tak. Ještě jednou. Tak.
Ahoj, Lilly.
Ahoj.
Jak se máš?
Všechno nejlepší!
No jo. Děkuju.
Zapomněla jsem, že Brie řekla o mých narozeninách všem.
- Ve Virgin River tajemství neudržíš. - Je to tak.
Jak se máš? Všechno v pořádku?
Jo. Tara se má skvěle. Chloe roste jako z vody.
Máte s Jackem na večer nějaké plány?
Ne. Řekla jsem mu, že k narozeninám nechci nic velkého.
Byla jsem úplně stejná, než jsem si vzala Bucka.
Buck věřil, že narozeniny
jsou oslava daru narození
a poděkování za další prožitý rok.
Jsem za ty naše oslavy vděčná.
Ať už dneska podniknete cokoliv, užijte si to.
Díky.
- Ahoj. - Tak jo, drobku. Jedeme.
Odvedla jsi tu skvělou práci.
- Myslíš, že se jí tu bude líbit? - Jo.
Dokud to tu ve 12 nebude chtít přebarvit načerno.
Nemůžu se jí dočkat.
Jaká asi bude a co z ní vyroste?
O tom celé mateřství je.
Máš to privilegium sledovat svoje dítě růst.
Změní ti to pohled na život.
K lepšímu?
Ani nevíš jak.
Bolesti hlavy?
- Sem tam, ale dá se to. - Jo?
Závratě?
Ne.
Ne?
- Spíš? - Jo, dobře.
Mrkneme na to.
Ten chirurg odvedl skvělou práci.
Super. Dokážeš si sednout?
Jak dlouho budu muset na tyhle prohlídky?
Doktoři z Grace Valley tě sice propustili,
ale já bych tě kvůli těm problémům s pamětí ještě sledoval.
Jo, ten střelec…
Skoro ho mám před očima, ale…
nevzpomenu si.
Naše mozky nás chrání vymazáváním traumatických vzpomínek.
No, budu se snažit dál.
Poslyš.
Mike je tady. I šerif to řeší.
Buď trpělivý a soustřeď se na svoje zdraví.
Copak máš v plánu na Melin velký večer?
Večeři z baru.
Na její narozeniny?
Ty jsi teda hazardér.
Říkala, že nic nechce, tak…
Co je?
Ze zkušenosti vím, že když ti ženská řekne, ať se neobtěžuješ,
znamená to, že by ses měl pořádně snažit,
jinak bude zle.
Myslím, že Mel taková není.
Na tom něco bude, ale měl jsi teď pár perných týdnů.
- No a? - Možná nejde o to, co chce ona.
Možná jen nechce, aby ses namáhal.
Haló.
Je mi úplně fuk, co uděláš s mými věcmi.
Klidně si to všechno vyhoď. Jen mi už nevolej.
Čekáš na někoho?
Ne, jen hledám Jacka.
Patří mu to tady.
Jo, já ho znám.
Fakt?
Jo, kdysi jsme spolu žili.
Jo? Nevzpomínám si, že by Jack někdy žil s nějakou ženskou.
Tak to asi budu výjimka.
Co je tvoje tajná zbraň?
Někteří tvrdí, že jsem neodolatelná.
A víš, že je naprosto chápu?
- Můžu tě pozvat na skleničku? - Zapomeň.
Hele, mluv za sebe.
Padej odsud.
Dej mi vteřinku.
Hej.
Vypadáš dobře.
- Poslal tě Calvin? - Ne, s ním jsem skončil.
To je mi náhodička, když už nekšeftuje.
Hele… chtěl jsem jen vědět, jak jsi na tom.
Skvěle, díky za optání.
Teď můžeš jít.
Prý jsi ztratil paměť.
Je to škoda.
Musí být na prd nepamatovat si, co se stalo.
O co ti jde, Brady?
Já jen… Neviděli jsme se už nějaký ten pátek.
Pravda.
A?
Nic.
Hele, já jen…
Jsem rád, že jsi v pohodě.
Tak jo. Už ti zmizím z očí.
Zdravím.
- Jo, v pohodě. - Díky.
Čau! Někdo si tu užil super den, co?
Co tě bavilo nejvíc? Lukostřelba? Plavání?
S kým jsi obědval?
S nikým. Je to hrůza. Už sem nechci.
- Možná bych měl zajet za roh. - Ne.
Jak teď máme letní čas, je dost světla…
Tohle Connie určitě slyšela. Musíme pryč.
Přestaň!
Poslouchej mě!
Doháníš mě k šílenství.
Ta tvoje posedlost všechno kazí.
Promiň, ale to mě tu chytili v trenkách!
Nech to být. Hned to zapadlo.
Ale dostalo se to ke Connie!
Riskování je koření života.
A pokud to nevíš, tak to ti asi nepomůžu.
Kam jdeš?
Domů. Abys už nemusel mít nahnáno z Connie.
Co se to děje?
Malá změna plánu.
Mám dvě jízdenky na večerní plavbu za měsíčního svitu s večeří v Eurece.
Podle prodavačky budeš potřebovat bundu a to pyžamo taky není úplně vhodné.
Nechápu, co se děje.
Jedeme na večerní plavbu.
Koncept večeře na výletní lodi chápu.
Jen nechápu, proč se na ni chystáme.
Už jsi toho udělal ažaž.
Chci, abys byla šťastná.
K tomu nemusím chodit mezi lidi.
Jsem šťastná s tebou.
Myslím to vážně.
Tak jo.
Dobře. Takže letos zůstaneme doma a když příští rok udělám to samé,
začneš si myslet, že tě beru jako samozřejmost,
protože jsem pro tebe nic nevymyslel.
Jacku, teď si tu vymýšlíš hádku s někým, kdo nejsem já.
Poslyš… Když něco budu chtít, řeknu ti to.
To říkáš teď.
Ne, tak to prostě je.
Dobře.
- Beru tě za slovo. - Díky.
- Jednu věc ale udělat musím. - Jakou?
- Za hodinu u mě doma. - Jacku…
Věř mi.
Všechny linky jsou obsazené. Zavolejte později.
Muriel?
- Nazdárek. - Ahoj.
Nesu ti zeleninové lasagne.
Jsou upečené.
Jen je dej na deset minut ohřát a můžeš jíst.
Nemusela ses takhle obtěžovat.
- Copak to tu máš? - Mraženou večeři k telce.
Přesně o tom mluvím.
No… děkuju. Tohle vypadá mnohem líp.
Nemáš zač. Tak zase zítra.
Nechceš se přidat?
Ne, ať máš taky nějaký čas pro sebe.
„Kapitán vstal dřív než obvykle a vyrazil na pláž.
Pod širokou suknicí starého modrého kabátu se mu houpala šavle,
v podpaží si nesl mosazný dalekohled a na hlavě se mu vyjímal klobouk.“
Můžeme pokračovat příště.
Zítra už tam nemusíš, dobře?
Nevím, jak se hraje Fortnite.
- Všichni se mi smáli. - To od nich nebylo hezké.
Chybí mi máma.
Jo, já vím.
Mrzí mě, že tu není.
Ale řeknu ti, že taky nevím, jak se hraje Fortnite.
Tak bychom se to mohli naučit společně.
Nemáš Xbox ani PlayStation.
Tak si ho možná pořídíme.
To by bylo super.
Jo? Tak jo.
Víš…
Někdy, když se cítíš osaměle,
najdeš někoho, kdo se cítí stejně,
a… nakonec se z vás stanou nejlepší kámoši.
To se ti někdy stalo?
Jo.
Jo, u mariňáků jsem potkal Jacka.
Mariňáci jsou ale tvrďáci.
I tvrďáci se někdy cítí osaměle.
Takže když se tam vrátím, možná potkám kámoše stejně jako ty?
Rozhodně.
Tak já to zkusím. Dobrou, Kazateli.
Jo. Dobrou noc, prcku.
Navzdory přírodním zákonům ti přináším…
kokosový cupcake.
Ty víš, že by ti chutnal.
Já už ve svém věku vím, co mám a co nemám rád.
A co kdybych tu polevu nanesla… na nějaké…
zajímavé místo?
To není fér.
Tak jo.
- Chutná. - Říkala jsem ti to.
Všechno nejlepší.
Promiň za ten dnešek. Chtěl jsem ti udělat radost.
Ne, to nic.
- Bylo to od tebe moc milé. - Ale nezměnil jsem tvůj názor na narozky.
Za to ty nemůžeš.
Máma umřela týden před mými 11. narozeninami.
Na moje dvanáctiny
měl táta takovou depresi, že ani nevstal z postele.
Takže od té doby… to není den, který by se mi chtělo nějak slavit.
To mě strašně mrzí.
V pohodě. Už to tak je.
Ne, není.
Nesnáším, když se trápíš.
Kéž bych mohl něco udělat.
Už jsi toho pro mě udělal hodně.
Ani nevíš co všechno.
- Něco hoří. - Cože?
Něco hoří.
Něco tu hoří!
Do hajzlu!
Tak jo.
Pojď.
PODLE KNIH OD ROBYN CARR
Překlad titulků: Eliška K. Vítová