Vad vill du?
Vad gör du här?
EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Hej.
Jag har promenerat.
Vilken led?
Blue Creek.
Schyst.
Jag vet att du inte vill prata med mig om Brady, men…
Tror du verkligen att han sköt dig?
Ja, det gör jag.
Minns du att han gjorde det?
Nej, men han var ju där.
Hör på, Brie…
Han är ingen bra kille.
På vilket sätt?
För det första jobbade han för en olaglig odlare.
Och hans chef sålde fentanyl.
Han skulle ha suttit inne om inte nån tipsat hans chef om en razzia.
Oj.
Jag väljer alltid fel.
Brady är bra på att visa folk vad han vill att de ska se.
Jag är advokat. Det är mitt jobb att läsa folk.
Jag är ledsen att jag inte har funnits där för dig.
För att välja mina dejter?
Jag menar allvar.
Tack, Jack.
-Jag älskar dig. -Och jag dig.
Vad sägs om middag hos mig när Mel kommer hem från LA?
Min mat är inte så hemsk.
Jag har gjort slut med Mel.
Varför det? Vad hände?
Hon vill skaffa barn, och jag fixar nog inte två familjer.
-Men du är kär i henne. -Ja, just därför.
Jag vill inte såra henne.
Men tänk om ni kan få det att funka? Tänk på vad du går miste om!
Nej, jag får inte tänka på det.
Inte om jag vill göra det som är rätt för henne.
Förhållanden bygger på känslor.
Stänger man av sina känslor lever man egentligen inte alls.
Vill du ha ett exempel, ta pappa.
Jag stänger inte av mina känslor.
Jag berättade för Mel hur jag kände.
Det här förstör mig, men jag gör rätt.
Bara du inte ångrar dig i resten av livet.
Äggröran är utsökt.
Det är det enda jag kan laga utan en mikrovågsugn.
Att laga mat är inte så svårt om man följer ett recept.
Min mor brukade säga: "Kan du läsa, kan du laga mat."
Det har aldrig stämt för mig.
Fasiken, jag glömde färskosten. Jag är strax tillbaka.
Doc…
Oj då.
-Hej, Hope! -Muriel?
Ursäkta, jag försökte få tag i Vernon. Jag måste ha slagit fel nummer.
Nej då, han är i köket och jag ville inte att han missar samtalet.
Så rart av dig.
Tack.
Och alla här mår bra. Lilly också.
Vad menar du med "Lilly också"?
Hejsan, Hope!
Lägg av! Vad är det som händer?
Jag bjöd Muriel på frukost för att tacka henne.
Hon har varit så hjälpsam sista tiden.
Det kan jag tänka mig. Varför sa Muriel "Lilly också"?
Jag ringer tillbaka efter frukosten.
Då kan jag inte prata. Jag ska följa med moster till kardiologen.
Ring mig när ni kommer tillbaka då. Okej?
-Nej. Vernon! -Jag älskar dig.
Jag är hemskt ledsen. Jag trodde att hon visste.
Jag skulle inte ha sagt ett ord om jag hade vetat.
Lilly vill berätta det för henne öga mot öga.
Jag känner mig hemsk. Vad kan jag göra?
Det var ett ärligt misstag. Oroa dig inte.
-Jag tar hand om Hope. -Tack för att du är så förstående.
Du är en väldigt fin person.
Och jag är glad att vi har förblivit vänner.
Jag också.
Domaren krossade mig.
-Vad ska jag göra? -Vi kommer på nåt.
Jag kan inte behålla huset. Husförsäkring, el- och vattenräkning…
Klockan är fem nånstans. Vi tar ett glas.
-Hörde du vad domaren sa? -Jag vet.
Det löser sig.
Lätt för dig att säga. Du har fortfarande ett jobb.
-Förlåt. Det lät elakt. -Det gör inget.
Det är bara att när jag blev gravid sa Bill att jag fick välja.
Jag kunde fortsätta jobba eller vara hemma.
Nu vill han skiljas, och jag blir straffad för att jag valde barnen.
-Är det rättvist? -Nej, det är det inte.
Vad ska jag säga till barnen? Det här är deras hem.
-Du måste vara stark för dem. -Hur då?
-Jag älskar också mitt hem. -Jag vet, men det är inte det viktigaste.
Det viktiga är vad som finns här. Att ni har varandra.
-Eller hur? -Ja. Du har rätt.
Jag bara…
Jag känner mig misslyckad.
Det är du inte.
Du är en otrolig mamma, med ett stort hjärta.
Som inte vet vad hon gör.
De flesta har ingen aning om vad de gör.
-Det är slut mellan Jack och mig. -Va? Vad hände?
Att jag vill ha barn blev för mycket för honom.
Han ändrar sig.
Nej, jag tror inte det. Han var totalt nerbruten.
Och du? Hur mår du?
Jag är förkrossad.
Jag visste att det skulle skrämma bort honom.
Och det gjorde det.
Vet du…
Du behöver inte Jack för att få barn.
Jag är för utmattad för att börja om med nån annan.
Jag vill bara vara med Jack.
Jag menade inte så.
Du och Mark har väl två embryon kvar?
Ja.
Så använd dem.
-Mark och jag skulle bilda familj med dem. -Det är fortfarande en möjlighet.
Jag kan inte uppfostra ett barn ensam.
Du behöver inte vara ensam.
Du kan flytta hit igen. Vi kan hjälpas åt.
Barnen skulle älska att få en liten kusin.
Tänk om jag får Marks barn och börjar sakna honom igen?
Tänk om det blir ett underbart sätt för Mark att leva vidare?
DR. BENSON, FERTILITETSLÄKARE
-Hej, Lizzie. -Hej! Connie sa att du behöver hjälp.
Tack för att du kom. En av servitörerna är sjuk.
Och Ricky är bortrest, men det visste du säkert.
Ja.
Vad sägs om hundra dollar?
-Connie sa att det var en tjänst. -Jag säger inget.
Tack.
Vad är allt det här?
Det är en allt-du-orkar-äta-grillbuffé i Texas-stil.
Coolt.
Här inne tar du beställningar på drycker. Utanför, följ mig.
Temperaturen i rökgrillen måste ligga på 110.
Om värmen sjunker tar du bara en näve träflis…
…och strör ut dem i eldlådan.
Vet du att jag aldrig har använt en rökgrill?
Det är hur lätt som helst.
Men du ska nog sätta upp håret.
-Hur tror du mitt försvann? -Allvarligt?
Jag driver med dig.
Jättekul.
Så Brady erkände att han var i baren när du sköts?
Ja, men först när jag mindes det.
-Minns du nåt annat? -Han bar en svart luvtröja.
Vi slogs.
Minns du en pistol?
Nej.
Det är allt.
Okej, det är en bra början.
Så vad händer nu?
Jag har försökt få en husrannsakningsorder.
Det här kanske räcker.
-Okej. Minns jag nåt annat säger jag till. -Ja.
Får jag fråga nåt som inte gäller fallet?
Ja. Visst.
Jag vet inte vad du tycker. Det gäller Brie.
Vad är det?
-Är det okej om jag bjuder ut henne? -Är du inte förlovad?
Ett distansförhållande funkade inte för henne, så…
Jag har ju sagt att du inte behöver stanna här för min skull.
Det var bäst så. Ja. Hon var inte den rätta.
Varför säger du det?
Hon tittade aldrig på mig på samma sätt som Mel tittar på dig.
Gud, vad skönt att rida igen.
Jag har funderat lite på sistone.
-Jag borde aldrig ha åkt. -Vart?
-Hemifrån. -Varför säger du det?
Hade jag gått på Humboldt State istället för San Francisco
hade jag haft mer tid med dig och pappa.
Vi var så stolta när du valde att åka till San Francisco.
Din far skröt för alla som ville lyssna att hans Tara blivit en storstadsflicka.
Jag borde ha flyttat hem när han dog och hjälpt dig med gården.
Jag har aldrig velat att du ger upp ditt liv för mig. Inte nu heller.
Jag kunde ha gjort mer.
Jag är så tacksam för att du adopterar Chloe.
Självklart. Hon är min syster.
Men det är ett enormt ansvar som inte är självförvållat.
Så jag hoppas att när jag är borta…
-Mamma, säg inte så där. -Låt mig prata klart.
När jag är borta får du inte tro att ni måste stanna i Virgin River
för att Chloe ska få växa upp här. Jag vill att ni ska bo…
…där ni blir lyckliga.
Okej.
Kom nu, kompis.
Hej.
Du får fem minuter.
Jag sköt inte Jack.
Du är knarklangare, sa han.
Är det sant?
Jag visste att odlingen var olaglig.
Men inget om fentanylen förrän senare.
Jag ville bara ha pengar så att jag kunde komma härifrån.
Jaha, om det bara handlar om pengar är det okej.
Jag vet. Jag gjorde ett dåligt val.
Men jag sköt inte Jack.
Jag säger sanningen.
Jag gick dit.
Den där kvällen i baren…
Vi började bråka och jag gick därifrån.
Det var sista gången jag såg honom.
-Säg det till Mike. -Han skulle inte tro mig.
Varför inte?
Det hände nåt när jag, Jack och Mike var i Irak.
Berätta för sheriffen då.
Jag har suttit inne.
När jag kom hem efter min sista tjänstgöring drack jag en del.
Jag hamnade i ett barslagsmål och greps.
Jag hade en pistol på mig och fick ett år i fängelse.
Du får det att låta banalt.
Jag förtjänade varje dag av mitt straff.
Jag kunde ha dödat killarna.
Men jag har inte skjutit nån.
Och allt med drogerna är över.
Timmerfirman är laglig.
Brie…
Jag vet att jag har gjort många dåliga val.
Men jag är ingen skurk.
Du.
Tror du mig?
Ja.
Jag tror att det är vad du tror.
Men mitt yrke har lärt mig att människor kan rättfärdiga sina handlingar
oavsett hur förkastliga de är.
Hallå!
Va?
De dubbelbokade sig som barnvakter och jag kunde inte säga nej.
Tara!
Gå nu, ha kul med dina vänner. Jag passar Chloe.
-Jag älskar dig. -Och jag dig.
Kom nu.
Hörni!
Vi har stickningen med oss.
-Jag älskar er. -Det var därför vi kom.
-Tack för att ni är här. -Tack.
-Vill du ha te? -Ja.
Ricky här. Lämna ett meddelande.
Idag testas ni i matematik, logiskt tänkande och teknisk kompetens.
Era resultat avgör
om ni är kvalificerade att ta värvning i världens största militärstyrka.
Ni har tre timmar och 45 minuter på er.
När ni har börjat
får ni inte lämna rummet.
Lycka till.
Ni kan börja.
Santa Monica fertilitetsklinik.
Behöver du lite hjälp?
Jag klarar det.
Varför går du inte till nagelstället?
För att fötterna är för känsliga för tillfället.
-Jag vill inte att nån rör vid dem. -Låt mig.
-Jag rör så lite som möjligt. -Jaha, så du kan göra pedikyr?
-Jag kan använda en pensel. -Färgen är helt annorlunda.
Okej.
Det är för mycket nagellack. Du måste torka av penseln på…
Damen.
Låt mig fokusera på min konst.
Spill inte på mattan. Det blir fläckar.
-Kan du… -Mattan är helt ny…
Förlåt.
Nu har du gjort mig nervös.
Det blev faktiskt rätt bra.
Oj.
Tack.
För all del.
Ser du? Bra saker händer om man har tillit.
Miss Monroe?
Dr Benson kan ta emot dig nu.
Jag har gått i pension. Jag borde vara piggare.
Blodprovet visar att du har brist på D-vitamin.
Det förklarar troligen tröttheten och muskelvärken.
Vilken lättnad.
Jag skriver ut ett recept på vitamin D3-kosttillskott.
Och vi ses igen om en månad för att se hur du mår.
Det låter bra.
Berätta…
Hur är det att vara pensionerad?
Det är annorlunda.
Hope.
Hälsa henne från mig. Jag ringer sen för att boka nästa tid.
Tack.
-Hej. -Vad är det du inte berättar?
Oj! Ta det lite lugnt. Säger du inte ens hej?
Hej. Vad är det du inte berättar?
Först så hälsar Kathleen till dig. Och hur gick moster Nancys läkarbesök?
Hälsa Kathleen, och kardiologen sa att moster Nancy har en 50-årings hjärta.
Självklart retade hon mig om min hjärtattack hela vägen hem.
Vad är det med Lilly?
Allt är bra för tillfället, men Lilly vill berätta en sak för dig öga mot öga.
Men det kan vänta tills nästa vecka när du är hemma.
Vernon! Du gör mig rasande. Varför berättar du inte?
Lilly bad mig att inte göra det.
Tålamod är faktiskt en dygd.
Avsluta din vistelse hos moster Nancy och träffa Lilly när du kommer hem.
Vad var det?
Nancy vägrar vänta på att jag hjälper henne med diskmaskinen.
Jag måste gå, annars blir det pappersmuggar.
-Nej, jag… -Vi har inte pratat klart om det här.
Hon vill inte avslöja hur gammal hon är!
-Connie, var har du varit? -Jag hjälpte Preacher.
-Orkar du med så här många gäster? -Ja, så klart! Sätt dig.
Jaha. Okej. Så, vad har jag missat?
Muriel berättade precis om när hon försökte förföra Buck.
Ursäkta?
Det var för väldigt länge sen och jag var ny i stan.
Jag träffade Buck på Jack's.
Jag visste ju inte att han var gift.
-Buck hade en vigselring. -Jag är ingen detektiv.
Han sa aldrig nåt om det.
Han trodde säkert att Muriel bara var vänlig.
Jag tyckte att han var väldigt sexig.
-Lydie? -Vadå? Jag tyckte det.
Jag gillar män i hatt och cowboystövlar.
Ser man på.
Jag är så tacksam för att ni tog er tid att komma hit idag.
Jag har haft ett vackert liv.
Du har ett vackert liv.
Jag har haft tur i livet. Jag hade en kärleksfull make.
Och vackra, friska barn.
Lojala vänner.
Och jag bor på en av världens vackraste platser.
Det enda jag beklagar är att jag lämnar Tara och Chloe.
Lilly…
När jag är borta, oavsett var de bor, ber jag er att vaka över Tara och Chloe.
För hon ber aldrig om hjälp.
Och kan ni berätta våra historier för Chloe…
…och alltid påminna henne om att hennes mamma älskade henne?
-Snälla ni? -Raring.
-Jag älskar er så mycket. -Vi älskar dig också.
Tack för att ni är mina vänner.
Du, grillen var en bra idé. Vi tredubblar intäkterna tack vare dig.
Jag är glad att det fungerar.
På tal om det…
Vi måste diskutera partnerskapet.
Är du säker? Du ska inte känna dig tvingad.
Nej. Jag erkänner att när du tog upp det, såg jag det inte ur din synvinkel.
Ta inte illa upp, men så är det ofta. Inte bara med mig.
Ja. Jag är ledsen för det.
Är du fortfarande intresserad…
Vinsten går ju lite upp och ner,
så vissa månader tjänar du mindre än du gör nu.
Men om det känns okej, så är det här ett officiellt erbjudande.
Oj.
Det var jag inte beredd på.
Jag vill tänka över det lite, om det är okej.
Ja visst, ta den tid du behöver.
Bra.
-Hej. -Hej.
Kan du inte stanna?
Jag skulle vilja, men jag sa till Doc att jag skulle vara där i morgon.
Okej. Barnen och jag kanske kan komma och hälsa på.
-Det vore underbart. -Okej. Ja.
Funderar du verkligen på att flytta tillbaka?
Ja, det gör jag.
Jag vill inte låta självisk, men det skulle göra mig lycklig.
Jag vet. Jag måste stanna tills kontraktet går ut.
Självklart.
Jag ville bara tacka dig för att du kom.
-Raring. -Jag hade inte klarat det utan dig.
-Vännen… -Jag är bara…
-Förlåt. Jag kan inte hjälpa det. -Det är okej.
Börja inte gråta, för om du gör det, börjar jag också.
Och jag har inte vattenfast mascara så det blir geggigt.
Jag vet inte hur jag ska klara det här. Jag kan inte leva ensam.
-Du är inte ensam. Du har mig. -Du är så långt borta.
Jag vet, men du behöver bara ringa så hoppar jag på ett flyg hit. Okej?
Okej.
Jag älskar dig.
Jag saknar dig redan.
Vad lugnt det är här.
Alla kom tidigt för grillen.
Preach åkte för att hämta Christopher, så jag stänger snart.
-Okej, jag är nästan klar. -Ingen fara.
Ser man på.
Titta vem som är här.
Inspektör Mike Valenzuela.
Brady, du är full. Gå hem.
Du är stolt över dig själv, va?
Vad pratar du om?
Än en gång är jag skurken och du är hjälten.
Om du tycker det, så.
Det är problemet.
Det gör jag inte.
För jag har betalat för mina brott.
Kan du säga samma sak?
Gör det inte.
Varför inte, Mike?
Är du rädd att alla får veta att du inte är nån hjälte?
Vet du vad? Jag är ingen brottsling. Du är det.
Jag vet vad du gjorde i Irak.
Du har blod på händerna, precis som alla andra.
Hörni!
-Kom nu! Ut härifrån! -Släpp mig!
Ut härifrån!
Vad handlade det där om?
Typiskt Brady. Inget är hans fel.
De borde låsa in honom och slänga nyckeln.
Den är fantastisk. Och enorm.
Tack.
Älskling. Förlåt att jag stör. Får jag låna henne en stund?
Charmaine, det här är Thomas Blair. En av countyts största fastighetsmäklare.
Jaha, oj!
Och Tomas, det här är min fästmö, Charmaine.
Trevligt att äntligen träffas.
Detsamma.
Kan du ta hand om henne en stund? Jag måste hälsa på nån.
Okej.
Jag hörde att vi blir grannar.
-Ursäkta? -Todd sa att ni ska flytta till Eureka.
Gjorde han? Ursäkta…
Ska vi flytta till Eureka?
Ursäkta oss.
Kan du dämpa rösten?
Ditt hus i Clear River, då? Vi var ju överens om att bo där.
-Huset i Eureka är dubbelt så stort. -Mitt liv är i Clear River.
Mina vänner, salongen…
Du får nya vänner, och vi hittar en annan salong till dig.
Om det är vad du vill göra.
Jag förstår inte varför du ändrade dig.
Jag misstänker att Jack tänker göra livet svårt för oss.
Flyttar vi till Eureka är vi utom synhåll och snart glömda.
Jack ger inte upp tvillingarna bara för att vi flyttar till Eureka.
Kanske inte i början.
Men om vi gör det svårt för honom ger han nog upp till slut.
Och då kan vi uppfostra vår familj som vi vill.
Okej?
Jag älskar dig.
-Jag måste prata med dem. Strax tillbaka. -Okej.
Hej, Charmaine.
Bra.
120 över 70. Mycket bra. Du är i bra form.
-Hur är det med dig och Mel? -Inte så bra.
-Vad har hänt? -Jag gjorde slut.
Hon vill ha ett eget barn, och jag vet inte om jag kan ge henne det.
-Men du älskar henne. -Självklart.
Vet du vad?
Oombedda råd är normalt Hopes område, men…
Jag gör ett undantag för dig.
Mel är en självständig, viljestark,
extremt kapabel kvinna,
som råkar ha ett mycket stort hjärta
mitt i sin tuffa utsida.
Hon är inte skör.
Hon har inte skyddats från motgångar i livet.
-Och om du har varit öppen mot henne… -Det har jag.
Då vet hon vad hon ger sig in i.
Hon skulle inte fortsätta om hon inte kunde hantera det.
Du kanske tror att du måste skydda henne.
Det är inte vad hon behöver.
Det är inte vad hon vill.
Det vore tragiskt om du går igenom livet ensam
på grund av en felaktig uppfattning…
…om kvinnan du älskar.
Jag har nog aldrig hört dig prata så länge.
Nånsin.
Jag säger min mening…
…när det är absolut nödvändigt.
Kom in.
Connie släppte in mig. Hon var inte ens jobbig, vilket är skumt.
Vad har du gjort idag?
Jag var hos mormor.
Vad trevligt. Gick ni nånstans?
Vi åkte till Clear River. Och promenerade.
Jag ringde dig.
Min telefon dog.
Så, vad har du gjort idag?
Jag tvättade håret tre gånger.
Vet du varför jag tvingades göra det?
Nej.
För att jag hoppade in för dig i baren, och håret stank av rök och kött.
Hoppade du in för mig?
Preacher sa att du var hos en vän och frågade Connie om jag kunde hoppa in.
Kan jag fråga en sak?
Vem av oss ljuger du för?
Jag…
Som jag trodde.
Gå.
Gå härifrån.
-Den här är till dig. -Tack, raring.
Varsågod.
-Hur länge har Chloe sovit? -Över en timme.
-Tjejerna måste ha tröttat ut henne. -Ja.
Jag öppnar.
-Doc! -Hej!
Ursäkta att jag kommer oanmäld.
-Du är alltid välkommen. -Vill du ha kaffe eller te?
Jag tar gärna en kopp kaffe. Svart, tack.
-Tack. -Bra, jag kommer strax.
Vad sa Hope?
Hur visste du att det är därför jag kom?
För att hon har lämnat meddelanden och kräver att jag ringer henne.
-Och? Har du gjort det? -Inte ännu.
Hon har förstått att nåt är på tok.
-Vet hon att jag har cancer? -Nej, bara att nåt är fel.
Jag gjorde mitt bästa för att lugna henne, men nästa vecka, när hon stiger av planet,
kommer hon säkert hit och ställer frågor, så jag vill bara förvarna dig.
Jag vill att du ska veta att jag höll mitt löfte till dig.
Ja, tack.
Jag har försökt komma fram till hur jag ska berätta det.
Om jag ringer och säger det, släpper hon allt och kommer hem.
Om jag väntar, kanske hon blir arg för att jag inte berättade.
Än sen om hon blir upprörd?
Hur kan du säga det?
Lilly.
-Lilly. -Vadå?
Det är du som är sjuk.
Du är inte skyldig Hope eller nån annan nån medicinsk rapport.
Du ska inte förlora energi på att oroa dig för vad andra tycker.
Hon är inte "nån annan". Hon är min bästa vän.
Det är därför hon kommer att förstå. Hon älskar dig. Hon vill ditt bästa.
Hon har varit så snäll mot mig.
Ja.
Jag kan prata med henne först, om du vill.
-Jag ska tänka på det. Okej? -Ja.
Tack så mycket.
-Hej! -Oj!
Kaffe.
Tack. Jag dricker det här och lämnar er ifred.
Nej, struntprat! Jag vill att du stannar på middag.
-Jag vill inte störa. -Vi vill att du stannar.
Okej, ni behöver inte tvinga mig.
Då är det avgjort. Okej.
Jag går och vilar mig lite.
Du kan väl ta kaffet med dig och sätta dig på verandan?
-Det är vackert där. -Det låter bra.
Det luktar gott.
Är det önsketänkande eller mår hon lite bättre?
-Hon ser ut att må bra. -Precis.
Jag har bett för ett mirakel, och det kanske fungerar.
Ja.
Hej.
-Vad gör du här? -Jag var…
Vi måste prata.
Det finns inget att prata om.
Mel.
Snälla, bara…
Lyssna på mig, sen går jag om du vill det.
Okej. Som du vill.
Jag underskattade dig.
Enda anledningen till att jag bröt med dig var för att skydda dig.
Jag har sagt att jag inte behöver skyddas.
Jag vet. Jag förstår det nu.
Jag borde ha litat på dig. Jag förstår det.
Det blev för mycket för mig.
Jag lät ångesten ta över. Jag gjorde fel, och jag ber om ursäkt.
Jag borde inte ha brutit med dig.
Vad vill du?
Jag vill ha dig tillbaka.
Jack. Nej!
Nej. Du hade dina skäl. Tvillingarna, vårdnadstvisten…
Glöm det!
Jag inser att jag agerade av rädsla. Det är inte jag.
Ja, men det lär bara bli svårare. Hur reagerar du då?
Allt som är värt att ha, är värt att kämpa för.
Okej? Det är vem jag är.
Och du, Mel Monroe, är mitt livs kärlek.
Jack.
Jag vet att du älskar mig.
Jag svär att jag tänker ägna mitt liv åt att göra dig lycklig.
Du lämnade mig.
Nej, snälla Mel…
Jag ber dig, okej?
Jag gjorde fel. Jag begick ett stort misstag, men jag ber dig.
Ge mig en chans till.
-Jag… -Då lovar jag…
Då lämnar jag dig aldrig igen.
Jag lovar.
Vad det doftar gott!
Ledsen att middagen är så sen. Enchiladorna tog längre tid än jag trodde.
Ingen fara. Vill du ha hjälp?
Kan du duka bordet medan jag väcker mamma? Besticken är i översta lådan.
-Uppfattat. -Tack.
Mamma, middagen är klar.
Hallå där. Vakna nu.
Mamma.
Du.
Mamma?
Du!
Doc!
Hon vaknar inte.
Herregud.
Vi behöver en ambulans.
Raring.
-Fort! -Hon är borta.
Nej!
Mamma!
Du!
Mamma, jag behöver dig.
Nej!
Snälla…
Öppna ögonen.
Hon är kall.
Hennes blod har slutat cirkulera.
Nej!
Jag förstår inte.
Hon hade en så bra dag.
Jag vet.
Jag är så ledsen.
-Vi skulle ha mer tid tillsammans. -Jag vet.
Jag trodde att vi…
…hade mer tid.
Nej.
Mamma…
BASERAD PÅ ROBYN CARRS BÖCKER
Undertexter: Janica Lundholm