-Mår du bättre? -Ja.
Ska vi åka?
Det finns inget mer vi kan göra, sa brandchefen.
Okej.
Brie bor på Fitches om du vill ha ditt rum i baren,
men du kan bo hos mig om du vill.
Jag mår illa.
-Hej. -Adrenalinet gör honom illamående.
Jag måste få bort honom härifrån.
Det kan också vara minnen från Irak.
Jag vet.
-Jag är ledsen. Det är tufft för er båda. -Tack.
Vi åker nu.
Okej.
Tack.
Hur tar han det?
Jag vet inte, ärligt talat.
Man står ut till en viss gräns.
Sen brister det.
Vill du ha nåt att äta?
Nej, tack.
-Är du säker? -Nej, det är bra. Tack.
Du behöver inte verka oberörd.
Särskilt inte med mig.
Du har förlorat ditt hem. Det är hemskt.
Det tjänar inget till att bli upprörd.
Det förändrar ingenting.
-Man kan ändå känna det man känner. -Det tar aldrig slut, känns det som.
-Ja, du har gått igenom mycket. -Du med.
Ja, och du lät mig gråta och skrika.
Och sen gråta lite till.
Att visa känslor funkar inte för mig. Jag har bara sönder saker.
Du kan ha sönder vad du vill.
Men gör det helst i baren, för jag har ingen hyresförsäkring.
Jag ska komma ihåg det nästa gång.
Du.
Jag finns här för dig. Oavsett.
Ja.
-Tack. Jag ska duscha och försöka sova. -Okej.
Du!
Jag älskar dig.
Och jag dig.
EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Ja, det blir bra.
Okej, jag kommer imorgon.
Tack.
Hej då.
Hej.
-Hej. -Var det brandutredaren?
Nej, Jo Ellen. Jag ringde för att se om hon har nåt ledigt.
Jaha. Okej.
Vill du inte bo här?
Det är inte det. Det finns inte så mycket plats.
Jag kan tömma en av garderoberna. Doc låter mig säkert ha saker på kliniken.
Det behöver du inte göra.
Det är inget problem.
Vad sa Hope om gäster och fisk? Jag vill inte stanna för länge.
Det var en helt annan situation, och vi har ett förhållande.
Vi kan ändå gå varandra på nerverna.
Ursäkta, vad gör jag som stör dig?
Inget. Jag skulle störa dig. Jag vill inte att du känner dig tvingad.
-Det gör jag inte. -Det har gått en natt.
Okej. Tänk på det. Jag måste gå till jobbet. Vi ses sen.
Okej.
Hej då.
Orkanen Ida har bytt kurs.
Invånare på Hilton Head, Port Royal Island och Fort Fremont i South Carolina
förbereder sig för orkanen senare i kväll.
Ida är uppgraderad till en kategori 3-orkan,
och meteorologer förutspår stormfloder på tre till fyra meter
och vindar upp till 200 km/h…
Ditt samtal kopplas till en automatisk röstbrevlåda.
Hope, det är jag. Om ni är kvar i Port Royal
måste du och Nancy ger er av omedelbart.
Orkanen är för stark för att ni ska kunna rida ut den.
Ert bästa alternativ är att köra till Allendale.
Det är den säkraste rutten jag kan hitta.
Ta Highway 21 North till Highway 278 West.
Ring mig direkt när ni kommer dit, så jag vet att allt är bra.
Var försiktig, okej?
Jag älskar dig.
Hej då.
-God morgon. -Hej.
Har du mrs Gardners patientdokument?
Hon har hälsokontroll idag. Det blir intressant.
Sist jag såg henne sa hon åt mig att njuta av min figur medan jag är ung,
för sen ändras ämnesomsättningen och jag kan inte ha smala jeans längre.
Ja, sådan är hon. Hennes mapp finns på kontoret.
Okej.
Är allt okej?
En kategori 3-orkan är på väg mot Port Royal Island.
Herregud. Har de kunnat ge sig iväg?
Jag vet inte. Jag har inte fått tag i Hope eller hennes moster.
Elen kan vara utslagen.
Herregud.
-Jag är så ledsen. -Ja.
Jag kan ta över om du vill åka hem.
Det finns inget jag kan göra hemma. Jag kan lika gärna jobba.
Okej.
Men säg till om du ändrar dig eller om du behöver nåt.
Det är snällt av dig. Jag klarar mig.
Hur mår Jack?
Han säger att han mår bra.
Han vill bo på Fitches istället för hos mig.
Det förvånar mig inte.
Jack är ganska självständig. Han är stolt över det.
Det är definitivt sant.
Han kanske bara måste vara för sig själv ett tag
och känna att han har kontroll över sitt liv.
Så du säger att jag borde stötta honom om han vill bo på Fitches.
Jag säger ingenting. Det är bara hur jag ser det.
-Fegis. -Ja, en med stor erfarenhet.
Lilly letade efter dig igår kväll medan jag stängde kliniken.
-Är Chloe okej? -Hon mår bra.
Jag kände att det var en kvinnosak.
-"En kvinnosak." -Ja.
Är du en rollfigur från Outlander?
Jättekul.
-Jag är lite tidig. -God morgon, Virginia.
Det är okej. Gå och sätt dig, jag kommer strax.
Jag går och hämtar mappen.
Hallå?
Vernon. Hej, det är Julia från byrån.
Hej. Hur mår du?
Jag mår bra. Tack.
Du ska få träffa två lovande kandidater idag.
Det låter bra.
Ska någon annan vara med på intervjun?
-Som vem då? -Din sjuksköterska.
Det kan vara bra att ha ett annat perspektiv.
Jag sa ju att rekryteringen skulle stanna mellan oss.
Jag trodde att du menade externt.
I små verksamheter brukar rekryteringar vara transparenta.
Jag driver min klinik efter mina regler och ingen behöver veta nåt.
Visst, men man vill veta om personalen kommer överens innan man anställer någon.
Enligt min erfarenhet, om personalen inte är insatt
kan det orsaka problem för ledningen.
Tja, den här ledningen fortsätter ändå på samma linje.
-Ha en trevlig dag. -Detsamma.
Bry er inte om mig.
-Du behöver inte hålla för ögonen. -Jag vill inte inkräkta på ert privatliv.
Vilket privatliv?
Jag bakade kakor till er i morse.
-Tack, mormor. -Varsågod.
Vad snällt.
Okej.
Jag går till mitt rum. Ropa om ni behöver nåt.
Jag glömde mjölken.
Man kan inte äta kakor utan mjölk.
Gullig, eller hur?
Så där ja.
Här får ni.
En till dig och en till dig.
Finns det nåt annat ni vill ha?
Kan jag få en servett?
Självklart, älskling.
-Va? -En servett? Allvarligt?
Varsågod.
Nu lämnar jag er ifred.
Gillar du inte servetter?
-Vill du inte vara ensam med mig? -Vi är ensamma.
-Nej. Din mormor sitter nästan mellan oss. -Vi är hemma hos henne.
Exakt. Om du vill ligga igen, hitta nånstans där vi får vara ensamma.
Varsågoda.
Hej!
Jag försökte ringa dig igår.
Ja, förlåt. Jag kände inte för att prata.
Är du okej?
Ja då.
Huset är borta, men försäkringar är till för sånt.
Du borde spela på lotto.
-Varför? -Universum står i skuld till dig.
Universum bryr sig nog inte.
-Bor du hos Mel? -Ja, för tillfället.
Jag vet inte om jag ska stanna eller ta in på Fitches.
Varför vill du bo på Fitches?
Jag vill inte tränga mig på. Hon har nog med sitt.
-Vad säger hon? -Att jag ska stanna. Vad ska hon säga?
Hon verkar vara ganska rättfram.
Ja, och snäll. Hon kanske gör det av medlidande.
Det tror jag inte.
Flytta tillbaka hit då. Jag bor på Fitches.
Skulle du inte åka hem snart?
Jag bestämde mig för att ta lite extra ledigt.
-Gick din chef med på det? -Oroa dig inte för mig.
Ta hand om dig.
-Hej. -Hej!
Hej.
-Du behöver inte titta till mig. -Jag ska bara äta lunch.
-Verkligen? Klockan är inte ens 12. -Jag vet, och jag är redan utsvulten.
Va?
Det är ett känt faktum att stress utlöser hormoner kopplade till hunger.
Därav ordet stressätande.
Så det här handlar om din stress, inte min.
Rätt.
Du skulle ha blivit en bra advokat.
Tack ska du ha.
Nånting nytt om huset?
Ja, branden orsakades av trasiga elkablar på vinden.
Oj. Det är goda nyheter.
Att den inte var anlagd, alltså.
Du sätter ribban för goda nyheter lågt.
Ja, det ökar mängden goda nyheter i världen.
Bra poäng.
Hej, Mel. Förlåt att jag är sen.
Connie hjälpte till att städa, och sen hittade jag inte nycklarna.
-Hjärtat var på rätt plats. -Men inte nycklarna.
Oj! Kul.
-Tack. -Jag ber nån komma med din mat.
Det vore toppen. Tack.
Jag tar kycklingsallad.
-Ska bli. -Tack.
-Du kommer väl ikväll? -Ja. Jag tar med middag.
Bra. Vi ses.
Hej! Jag hörde om branden.
-Hur mår du? -Trött på att folk frågar hur jag mår.
Du har aldrig varit en bra patient. Du hade ett stort hål i ryggen.
Två dagar senare ville du återgå till din trupp.
-Jag hatar att vara utslagen. -Jag vet.
Jag har nåt som kanske muntrar upp dig.
Vad då?
-En ledtråd till var Jimmy är. -Jaså?
Jag och sheriff Duncan ska prata om det.
Okej.
-Tack. -Ja.
Det här känns inte bra. Du har väl hemlängtan?
Jag trivs faktiskt här i Virgin River.
-Verkligen? -Ja.
Du är ingen småstadskille.
Jag gillar stället. I morse till exempel, innan jobbet?
Jag satt inte i bilkö. Jag fiskade.
-Jaså? Fick du nåt? -Det var inte poängen.
-Fisken måste vänja sig vid mig. -Säkert.
-Vi ses. -Tack.
Gråt inte. Vi går nu.
Tack. Det ordnar sig. Ser du? Vi rör på oss nu, raring.
Det ordnar sig.
Det ordnar sig, raring.
Så ja. Duktig flicka.
Nej. Det ordnar sig, raring.
-Mamma, vad gör du? Du skulle ju handla. -Jag behövde lite frisk luft bara.
-Mår du bra? Du ser trött ut. -Jag börjar väl bli gammal.
Jag har inte samma energi som med dig.
-Du är inte gammal. -Ibland känner jag mig som 100.
Du gör för mycket. Du tar hand om mig och Chloe.
Jag är vuxen. Jag kan tvätta själv.
Jag vill göra saker för dig. Jag finns inte här för evigt.
Vad pratar du om?
Om du är som mormor Fran lär du leka med Chloes barnbarn.
Det vore nåt, eller hur?
Bäst i klassen, University of Washington. Fantastisk skola.
Och du arbetade som husläkare i San Francisco.
-Det stämmer. -Och du bor i Grace Valley.
Ja, min fru växte upp där.
-Så du skulle flytta hit? -Nej, jag skulle pendla.
Förutom en specialistsjuksköterska, hur många assistenter har du?
Inga.
Om du bor två timmar bort, hur hanterar du akutfall?
De får väl åka till akuten i Clear River.
Jaså, det tycker du.
Du tycker fel.
Chefen, vi har ett problem.
Vad är det?
Hydraulslangen i en av maskinerna sprack.
Jäklar.
-Mår alla bra? -Bud blev nästan av med handen.
Herregud.
Så? Vad kostar det oss?
En ny fällare-läggare kostar runt 50 000.
Det har vi inte. Kan vi reparera den vi har?
Vi behöver en specialistmekaniker. De tar 40 dollar i timmen.
Hitta nån som ger ett fast pris.
De växer inte på träd.
Jag kommer på nåt.
Och vi håller det för oss själva, okej?
Killarna drar om de tror att företaget är i knipa.
Då är jag körd.
Okej.
Ta den där vägen så kommer du tillbaka till huvudvägen.
Okej, tack. Säg till om du ändrar dig om referenserna.
-Hej. -Hej! Vem var det?
Bara en turist.
Som frågar om referenser?
Jag trodde han sa preferenser.
Preferenser för vadå?
Jag vet lika lite som du. Vill du ha kaffe?
Ja, tack. Gärna.
Jag tog med mig det här.
-Den där sylten. -Jordgubbssylt.
Tack. Jag hoppas att du inte har gjort dig för stort besvär.
Nej, inte alls.
Tack.
Så, har Hope hört av sig?
-Nej. -Har de sagt nåt på nyheterna?
Vädret kan ha gjort det omöjligt att ge sig iväg.
Hennes moster Nancy
är nästan 90 och sitter i rullstol. Hope skulle aldrig lämna henne.
Ön är väldigt utsatt. Stormflod och sen översvämning…
Hör nu på mig.
Jag skulle satsa pengar på att Hope kan överleva en naturkatastrof.
Ida har ingen chans mot Hope.
Vad sägs om backgammon så att du tänker på annat?
Jag antar att jag har lite tid före nästa patient.
-Strålande. -Jag hämtar spelet från kontoret.
Och jag plockar undan.
Jag vet inte om jag kan koncentrera mig.
-Känn ingen press från mig. -Säkert. Du fördubblar bara insatsen.
Mel!
Brie, hej.
-Vad gör du i Clear River? -Jag köper kläder till Jack.
Det gör jag också.
-Jag drunknade bland alla rutiga skjortor. -Du känner ju min bror.
Han föddes nog i en flanellskjorta.
Jag ser det framför mig.
Jag tänkte prova nagelsalongen. Vill du följa med?
Ja. Doc sa att jag har gott om tid.
-Så varför inte? -Precis. Okej.
Hur ofta träffar du Jack?
Jag har inte sett honom på ett och ett halvt år.
Sist var när jag kom för att träffa en vän från college som flyttat till Garberville.
-Var gick du på college? -Jag gick på Chapman.
Sluta.
Allvarligt?
-Jag gick på Chapman. -Det är inte sant.
Jo.
Jag har aldrig träffat nån som gått där. Ingen känner till det.
Jag vet. Jag kan inte tro det. När gick du ut?
-2007. -Då gick vi samtidigt.
-Vad läste du? -Statsvetenskap.
-Hälsovetenskap. -Olika sidor av campus.
-Men vi har säkert setts. -Ja, säkert.
Världen är liten.
-Ja, tack? -Jag har en överraskning.
Jag har redan ätit lunch.
Det är inte lunch.
Vad är det då?
Om jag säger det är det ingen överraskning.
Så varför säger du det nu?
För att du ska säga till Connie att du sover hos en vän.
Varför då?
Vi ska åka nånstans.
Nånstans utanför Virgin River?
Rätt.
Okej. Vad ska jag ha på mig?
Vanliga kläder.
-Behöver jag en jacka? -Nej.
-En sovsäck? -Nej.
-Finns det godis? -Om du vill.
Behöver jag en pyjamas?
Nej.
Okej.
-Nu blir jag nyfiken. -Bra. Det var vad jag ville.
-Mina naglar behövde det där. -Jag vet. Mina också.
Läcker färg. Vad heter den?
Fin, va? Put it in Neutral.
-Red Hot Rio. -Fräckt.
Vet du vad vi också borde prova? Temper. Det är ett konditori.
-De har en chokladtårta med salt karamell. -Sluta.
-Vad tycker du? -Den matchar naglarna.
Tycker du?
-Herregud! -Oj.
-Förlåt. -Är du okej?
Ja då.
-Jag hjälper dig. -Det behövs inte.
-Här är överraskningen. -Gud, vad romantiskt!
-Gillar du det? -Ja.
Kan jag hjälpa er?
Ja. Vi vill boka en stuga.
Finns det en vuxen i sällskapet?
Vi är båda 18. Hon är 19, så…
Jag behöver se er legitimation.
-När checkar ni ut? -I morgon.
-Bagage? -Nej.
Jag är strax tillbaka.
-Han tror nog att vi ska ligga. -Vi ska ligga.
Okej, två dubbelsängar…
-En king size-säng, tack. -Okej.
-Jag behöver ett kreditkort. -Jag har bara kontanter.
Tyvärr, sir. Vi kräver ett kreditkort som säkerhet.
-Varsågod. -Tack så mycket.
Hej, jag känner dig. Vi träffades på Jack's.
Du heter…
-Brie. -Brie. Just det.
Vill ni beställa?
Jag tar en whiskey sour. Vill du ha nåt?
Nej tack. Jag måste gå.
Jag var bara artig.
Om du tvingar mig, så tar jag en till.
-Jag tar nästa runda. -Hur vet du att det blir en?
Av erfarenhet.
Du är säker på dig själv.
-Vet Jack att du är här? -Nej. Varför?
Han vill inte att jag träffar hans syster.
Hur vet du att jag är det?
Det är en liten stad. Jag frågade runt lite.
Det gjorde du, va?
Nåt annat jag borde veta?
Jag hörde att du är advokat, och singel.
-Oj. Du lyssnar på skvaller. -Hörde jag fel?
Det ena är sant, och det andra är komplicerat.
-Tänker du säga vad som är vad? -Nej.
-Varför inte? -Jag känner inte dig.
Då rättar vi till det.
Kan jag gå hem? Jag vill äta middag med Christopher.
Ja, gå du. Det är lugnt ikväll. Jag tänker stänga snart.
Har du fattat ett beslut om Mel?
-Jag funderade på att bo hos henne, men… -Men?
Det blir nog Fitches.
Varför då?
Det är enklare att inte tvinga mig på henne.
Eller så kan du ta möjligheten att se om ni funkar ihop.
Om vi inte gör det är det inget jag vill veta just nu.
Jag har aldrig har sett dig backa undan från nåt.
-Hej! -Hej.
-Jag behöver en drink. -Nöjer du dig med en läsk?
Det är min favoritdryck nu för tiden.
-Gå hem, Preach. Jag tar det. -Tack. Hej då.
Hej då.
Oj.
Jag minns fortfarande första gången jag kom hit.
Du ägnade 20 minuter åt att övertala mig att inte beställa en vit zinfandel.
-Utan resultat, kan tilläggas. -Jag uppskattade ansträngningen.
Visst känns det som en miljon år sen?
-Det har hänt mycket sen dess. -Ja, det har det.
Du, jag kom för att be om ursäkt.
För vadå?
Jag var verkligen hård mot dig när det tog slut mellan oss,
och jag borde inte ha pressat dig som jag gjorde.
Det är okej.
Nej, det är det inte. Jag förstår det nu. När jag träffade Todd kändes det som…
Det kändes inte likadant med dig och mig.
Jag ville inte ha nåt permanent.
Jag vet. Jag gjorde det, och jag borde ha lyssnat på dig.
-Tack. -Visst.
Och jag är så glad att du hittade Mel, för annars hade jag aldrig träffat Todd.
Jag är glad att du är lycklig.
Jag måste fråga en sak.
Jag kan inte se dig med en kille som Todd.
Varför inte?
Personlig frisör. Inkomstfastighet. Är han inte lite för mycket?
Nej. Det är därför jag älskar honom.
Han är självsäker och vill gifta sig och ha en stor familj.
Tack vare hans inkomstfastighet
behöver du inte hitta ett nytt ställe till tvillingarna.
Vad menar du?
Jag hörde om branden, och jag är så ledsen, förstås.
Men du behöver åtminstone inte ha bråttom att hitta ett nytt hus.
Det har jag inte. Byggmästaren ska bygga upp det igen.
Det tar alltid längre tid än man tror.
Så istället för att hyra ut huset flyttar Todd och jag ihop i Clear River.
Det finns en trädgård och en pool.
Huset är klart om sex månader. Tvillingarna går inte ens då.
Jag säger bara att om du inte vill bygga om eller så…
-Du får hälsa på tvillingarna när du vill. -Hälsa på?
Enligt Todd behöver vi inte ens ett vårdnadsavtal.
Ett muntligt avtal räcker, och du kan hälsa på när du vill.
Inom rimliga gränser förstås.
Det är Todd.
Jag måste gå. Tack så mycket för läsken.
Hej!
Du är så god mot mig, Wilbur. Och jag vill att du ska veta nåt.
Vad är det, Ed?
Om jag dör först, ärver du allt jag har.
Vad snällt. Men jag ser löjlig ut i hästskor och sadel.
Om jag bara kunde…
Åkte du ända till Virgin River för att hämta is?
-Vi måste åka. -Vi kom nyss.
-Charlie är på parkeringen. -Vem är det?
Du vet, grått hår, hänger på Jack's.
-Gamlingen? -Ja.
Minns du receptionisten? Det är hans brorson. Vad är oddsen?
Häromkring? Ganska höga.
-Charlie känner alla. -Och?
Han kan säga till Connie att vi är här. Eller Paul kan säga nåt.
-Vem är Paul? -Han som checkade in oss.
Han bryr sig inte om vad vi gör, och Charlie är typ 100 år.
Han har redan glömt att han såg dig.
Du.
Vi är i en underbar stuga, bara du och jag.
-Jag vet. -Så vi borde inte slösa tid på att prata.
-Jag kan inte sluta tänka på Connie. -Vill du hellre tänka på Connie än mig?
-Självklart inte. -Okej då.
Hjälper det?
-Ja. -Vad sägs om en till?
-Ja, det är mycket bättre. -Okej.
Ditt samtal kopplas till en automatisk röstbrevlåda.
-Hejsan. -Hej.
Va? Glömde jag nåt på kontoret?
Nej. Jag kände för att spela kort och Jack är upptagen. Så…
Jag är inte riktigt på humör…
Bara ett kortspel. Bara ett.
-Okej. -Okej. Toppen.
Vad ska vi spela?
Finns i sjön.
Verkligen?
Det är det enda jag kan.
Det här handlar om Hope.
Nej, jag ville spela kort.
Jag har inte hört av henne, om det är vad du vill veta.
-Har du sett nyheterna? -Orkanen nådde land för en timme sen och…
Bilderna var hemska. Jag stängde av.
Tja, att titta på det hjälper ingen.
Jag börjar.
Har du en sjua?
Det här är fånigt. Jag kan lära dig lägga patiens.
Har du en sjua?
Envis.
Precis som Hope.
Finns i sjön.
Fick jag bara tag i henne, då skulle det kännas bättre.
Har du ringt polisstationen?
Ja, linjerna… Alla linjer är döda.
-Det finns inget mer du kan göra. -Jag vet.
Det gör mig galen.
Så klart det gör.
Har du en nia?
För tillfället är stormfloden tre meter.
Om de är kvar i huset är risken att de drunknar…
Räddningsinsatserna, då?
De kommer inte fram. Vindhastigheten ligger på nästan 45 m/s.
En kung?
Finns i sjön.
Jag får inte förlora henne.
-Hon betyder allt för mig. -Jag vet.
Och jag vet hur svårt det är att vänta.
Mark opererades i tre timmar innan han dog.
Att inte veta var outhärdligt.
Jag förstår din smärta.
-Och du förlorade honom ändå. -Nej.
Det var min historia. Det betyder inte att det händer dig.
-Men det kan hända. -Ja.
Men du har fortfarande hopp.
Förlåt.
Den var dålig.
Jag ber om ursäkt. Det var inte meningen.
Tack. Tack för att du kom.
Självklart.
Du ska veta att du inte är ensam.
Vi är uppe i tio.
-Har du en? -Tre.
Hej.
Vad gör ni?
-Jag har insekter i håret. -Va?
Det fanns löss på lägret. Såg du inte mejlet?
Nej, det gjorde jag inte. Hur illa är det?
Jag har tagit bort sängkläderna
och tvättat alla handdukar och hans kläder.
När jag är klar med hans hår tar jag din garderob.
Nej, Connie, tack. Det behöver du inte. Dessutom är det sent.
Du kan ta över om du vill, men om du missar ett enda lusägg
måste du tvätta allt igen och börja om från början.
Okej.
Okej, då borde du nog fortsätta.
Google säger att löss sätter sig fast i människohår.
-Vill du veta hur de håller i? -Nej.
Med sina klibbiga fötter. Äckligt, va?
Ja, det är det.
Klibbiga fötter.
Ja.
PATIENTJOURNAL, CHRISTOPHER LASSITER
PREACHER, HÄR ÄR NÅGRA DOKUMENT DU KAN BEHÖVA.
VAR FÖRSIKTIG. HÄLSNINGAR FRÅN PAIGE.
-Hej. -Hej.
-Förlåt att jag är sen. Jag var hos Doc. -Ingen fara.
-Hört nåt från Hope? -Nej, men orkanen låter farlig.
-Ska jag ringa honom? -Han skulle lägga sig, men åk dit imorgon.
-Okej. -Ja.
Jag köpte lite kläder åt dig.
Va? Det behövde du inte. Jag har några i baren, sa jag ju.
Jag vet, men snart har du inga strumpor kvar.
Om snart betyder i morgon, så har du rätt.
-Tack ska du ha. -Varsågod.
Vad fick dig att åka till butiken?
Jag skulle inte vilja bli påmind om allt jag har förlorat
för att jag tvingas ha samma kläder hela tiden.
Du är en underbar person. Vet du det?
Du funderar alltid på hur du kan göra andras liv bättre.
-Varifrån kommer det? -Min mamma var sån.
Jag hade velat träffa henne.
-Du skulle ha älskat henne. -Jag älskar hennes dotter.
Jaha…
Så, jag tänkte fråga…
Inbjudan att bo här, gäller den än?
Ja!
Ja, självklart.
-Okej. Bra. -Ja.
Vill du följa med mig hem?
-Jag tror inte att du borde köra. -Då går vi hem till dig.
-Ska jag köra dig till Jack's istället? -Eller så hittar vi på nåt annat.
-Det här var kul. -Ja.
Du är duktig på biljard.
Du får inte tro att jag utnyttjar situationen.
Jag gör aldrig nåt jag inte vill.
Du är otroligt läcker, vet du det?
Tycker du?
-Vill du inte kyssa mig? -Så klart.
Det är bara…
Jack är…
Och?
…så arg på mig, och…
Ingen behöver veta. Det blir vår lilla hemlighet.
Lilly, hej.
Ursäkta. Jag kommer tillbaka i morgon om det är för sent.
Nej, inte alls. Kom in. Jack har gått till baren.
Okej, tack.
Jag lämnade ett meddelande. Doc sa att du sökte mig.
Ja.
Ja. Jag är hemskt ledsen.
Jag visste inte vem jag skulle prata med.
Vad är det?
Jag har cancer.
BASERAD PÅ ROBYN CARRS BÖCKER
Undertexter: Janica Lundholm