‎E mai bine?
‎Da.
‎Ești gata de plecare?
‎Pompierul a zis că nu mai avem ce face.
‎Bine.
‎Brie a zis că o să stea la Fitches' ‎dacă-ți vrei camera de la bar,
‎dar poți sta la mine dacă vrei.
‎Nu mă simt grozav.
‎Bună.
‎Adrenalina îi face greață.
‎Da. Trebuie să-l scot de aici.
‎E posibil să-i fi amintit și de Irak.
‎Știu.
‎Îmi pare rău. ‎Știu că vă e greu amândurora.
‎Mulțumesc.
‎Să mergem.
‎Bine.
‎Mulțumesc.
‎Cum rezistă?
‎Sincer, nu știu.
‎Omul îndură cât îndură
‎până clachează.
‎Îți aduc ceva de mâncare?
‎Nu, mulțumesc.
‎- Sigur? ‎- Nu, e-n regulă. Mulțumesc.
‎Ascultă, nu trebuie să faci pe viteazul,
‎mai ales cu mine.
‎Ți-ai pierdut casa. Înseamnă enorm.
‎N-are rost să ne agităm din cauza asta.
‎Tot nu se rezolvă nimic.
‎Dar e în regulă să simți ce simți.
‎Simt că s-au precipitat lucrurile.
‎Știu. Ai îndurat multe.
‎Și tu.
‎Da, și m-ai lăsat să plâng și să țip
‎și-apoi să plâng iar.
‎Pe mine izbucnirile emoționale ‎nu mă ajută.
‎Ajung să sparg lucruri.
‎N-ai decât să spargi ce vrei,
‎dar prefer s-o faci la bar, ‎fiindcă n-am asigurare.
‎Voi ține cont de asta ‎când îmi mai vine să fac zob ceva.
‎Ascultă…
‎Îți sunt alături. Cu orice.
‎Da.
‎Mersi. Fac un duș și-ncerc să dorm puțin.
‎Bine.
‎Ascultă!
‎Te iubesc.
‎Și eu te iubesc.
‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎Da, nu, ar fi grozav.
‎Bine, o să trec mâine.
‎Mulțumesc.
‎Pa!
‎Bună!
‎- Bună! ‎- Era anchetatorul de incendii?
‎Nu, era Jo Ellen. ‎Am sunat să văd dacă are ceva liber.
‎Aha, bine.
‎Nu vrei să rămâi aici?
‎Nu-i asta. Dar nu prea e loc.
‎Pot să eliberez un dulap.
‎Doc o să mă lase ‎s-aduc lucruri la clinică.
‎Nu vreau să faci asta.
‎Chiar nu e o problemă.
‎Ce zicea Hope despre musafiri și pești?
‎Nu vreau să abuzez.
‎Aia a fost o cu totul altă situație, ‎și avem o relație.
‎Nu-nseamnă că n-o să ne călcăm pe nervi.
‎Pardon! Cu ce te enervez?
‎Cu nimic. Mai mult te-aș deranja eu.
‎Nu vreau să te simți obligată ‎să mă ții aici.
‎Nu mă simt.
‎A fost o noapte.
‎Bine. Atunci, mai gândește-te.
‎Trebuie să merg la serviciu. ‎Ne vedem mai târziu.
‎Bine.
‎Pa.
‎Uraganul Ida și-a schimbat cursul.
‎Locuitorii din Hilton Head, ‎insula Port Royal,
‎și din Fort Fremont, Carolina de Sud
‎se pregătesc să fie loviți ‎în cursul serii.
‎Ridicat la uragan de categoria 3,
‎se prognozează valuri de până la 3,5 m
‎cu vânturi de până la 200 km pe…
‎Apelul a fost direcționat ‎către o mesagerie vocală automată.
‎Hope, eu sunt.
‎Dacă ești tot în Port Royal,
‎tu și Nancy trebuie să plecați imediat.
‎Uraganul a devenit prea puternic ‎ca să rămâneți acolo.
‎Cea mai bună variantă e ‎să mergeți cu mașina la Allendale.
‎E cea mai sigură rută pe care o pot găsi.
‎O luați pe autostrada 21 Nord ‎spre autostrada 278 Vest.
‎Sună-mă de cum ajungeți acolo ‎să-mi spui că ești teafără.
‎Ai grijă de tine, bine?
‎Te iubesc.
‎Pa!
‎- Bună dimineața! ‎- Bună.
‎Ai cumva fișa doamnei Gardner?
‎Vine azi la control, ‎ceea ce trebuie să fie interesant.
‎Ultima dată,
‎mi-a zis să mă bucur de siluetă ‎cât sunt tânără
‎fiindcă-ntr-o zi ‎mi se va opri metabolismul
‎și nu voi mai putea purta blugi strâmți.
‎Da, ea. Fișa ei e în cabinet.
‎Bine.
‎Ce e, s-a întâmplat ceva?
‎Un uragan de categoria 3 se îndreaptă ‎spre insula Port Royal.
‎Doamne! Au reușit să plece?
‎Nu știu. Nu dau de Hope sau de mătușa ei
‎și cred că nu au electricitate.
‎Doamne…
‎- Îmi pare nespus de rău. ‎- Da.
‎Îți țin locul dacă vrei să pleci acasă.
‎N-am ce face acasă. ‎Mai bine-mi abat gândurile muncind.
‎Bine.
‎Să-mi spui dacă te răzgândești ‎sau îți trebuie ceva.
‎Drăguț din partea ta. Mă descurc.
‎Ia spune, cum se simte Jack?
‎Da. Spune că bine.
‎Vrea să stea la pensiune ‎în loc să stea la mine.
‎Nu e de mirare.
‎Jack e un tip destul de independent. ‎De fapt, se mândrește cu asta.
‎E perfect adevărat.
‎Da, așa că poate are nevoie ‎să stea singur o vreme
‎să se simtă stăpân pe viața lui.
‎Așadar spui c-ar trebui să-l susțin ‎dacă vrea să stea la pensiune.
‎Nu spun nimic. ‎Doar judec situația după cum o văd.
‎- Lașule! ‎- Da, unul cu experiență bogată.
‎Lilly a trecut pe-aici să te vadă ‎azi-noapte când închideam.
‎E bine Chloe?
‎Chloe e bine.
‎Am simțit că e o treabă femeiască.
‎- „Treabă femeiască”. ‎- Da.
‎Sigur nu ești un personaj din ‎Străina?
‎Foarte nostim.
‎Cred c-am ajuns devreme.
‎Bună dimineața, Virginia!
‎Nu-i nimic. Luați loc. Vin și eu imediat.
‎Mă duc să-i scot fișa.
‎Alo?
‎Vernon. Bună, sunt Julia de la agenție.
‎A, bună. Ce mai faci?
‎Bine. Mulțumesc.
‎Am doi candidați promițători ‎care vin să te întâlnească azi.
‎Foarte bine.
‎Mai participă cineva la interviu?
‎- Cum ar fi? ‎- Asistenta ta.
‎Încă un punct de vedere poate fi de folos.
‎Ți-am zis, ‎căutarea trebuie să rămână confidențială.
‎Credeam că te referi la cei din afară.
‎La afacerile mici, ‎angajările sunt transparente.
‎Îmi conduc clinica cu discreție, ‎și nu trebuie să mai știe nimeni.
‎Sigur, dar ai vrea să știi ‎dacă ar fi o problemă de personalitate
‎înainte s-aduci pe cineva.
‎Și, din experiență, ‎când angajații sunt ținuți în beznă,
‎conducerea poate avea dureri de cap.
‎Ei bine, conducerea asta va persevera.
‎- O zi bună! ‎- Și ție.
‎Nu mă băgați în seamă!
‎Nu trebuie să-ți acoperi ochii.
‎Nu vreau să vă perturb intimitatea.
‎Ce intimitate?
‎Ți-am făcut niște biscuiți azi-dimineață.
‎- Mersi, bunico! ‎- Poftim, dragă.
‎Drăguț din partea dv.!
‎Așa.
‎Mă-ntorc în camera mea. ‎Chemați-mă dacă vreți ceva.
‎Am uitat laptele.
‎Nu merg prăjiturele fără lapte.
‎Nu e minunată?
‎Bun așa.
‎Poftim, dragilor.
‎Unul pentru tine și unul pentru tine.
‎Pot să vă mai aduc ceva?
‎Îmi dai un șervețel?
‎Desigur, dragule.
‎- Ce? ‎- Un șervețel? Serios?
‎Poftim.
‎Acum o să vă las în pace.
‎Ce au șervețelele?
‎Nu vrei să fim singuri?
‎Păi suntem singuri.
‎Ba nu! Bunică-ta poate să șadă-ntre noi.
‎E casa ei.
‎Exact. Dacă vrei să mai pupi sex vreodată, ‎găsește un loc unde să fim singuri.
‎Poftim!
‎Bună!
‎Te-am tot sunat aseară.
‎Da. Scuze, nu-mi ardea să stau la taifas.
‎Te simți bine?
‎Da.
‎Casa s-a dus, ‎dar pentru asta-i asigurarea, nu?
‎- Trebuie să joci la loterie. ‎- De ce?
‎Universul îți e dator.
‎Nu cred că universului îi pasă.
‎Și, stai la Mel?
‎Da, deocamdată.
‎Trebuie să mă hotărăsc ‎dacă mă mut la ea sau stau la Fitches'.
‎De ce-ai sta la pensiune?
‎Nu vreau s-o copleșesc. ‎Are destule pe cap.
‎Ea ce spune să faci?
‎Să stau la ea. Ce altceva să spună?
‎Nu o cunosc prea bine, dar pare directă.
‎Așa e. E compătimitoare. ‎Poate se oferă din milă.
‎Nu cred că e cazul.
‎Dacă nu te simți bine, vino înapoi. ‎Stau eu la pensiune.
‎Credeam că pleci acasă curând.
‎M-am hotărât ‎să-mi mai iau ceva timp liber.
‎Și șeful tău e de acord?
‎Nu-ți face griji pentru mine.
‎Ai grijă de tine.
‎- Bună! ‎- Bună!
‎Bună ziua!
‎Bună!
‎Nu trebuie să mă verifici.
‎Vreau doar să iau prânzul.
‎Serios? Nici amiază nu e.
‎Știu, și deja sunt lihnită.
‎Ce?
‎Știi că se cunoaște faptul
‎că stresul declanșează ‎hormonii poftei de mâncare.
‎De-asta îi spune mâncat de stres.
‎Deci de stresul tău de azi-noapte e vorba, ‎nu de-al meu.
‎Corect.
‎Dacă n-ai fi fost asistentă, ‎ai fi fost o avocată grozavă.
‎Mulțumesc.
‎Ai vești despre casă?
‎Da, au zis că instalația electrică din pod ‎a provocat incendiul.
‎Asta-i o veste bună.
‎Că n-a fost provocat.
‎Ai fixat cam jos ștacheta veștilor bune.
‎Da, crește volumul de vești bune în lume.
‎Bine spus!
‎Bună, Mel!
‎Scuză-mi întârzierea. A venit Connie ‎s-ajute și, după ce a curățat bucătăria,
‎o jumătate de oră am căutat cheile.
‎- Inima ei era unde trebuie. ‎- Dar nu cheile.
‎Vai, ce amuzant!
‎Mulțumesc.
‎Trimit să-ți aducă mâncarea?
‎Ar fi grozav. Mulțumesc.
‎Iau salata cu pui la grătar.
‎- Am înțeles. ‎- Mersi.
‎Vii diseară, da?
‎Da. Aduc cina.
‎Super. Ne vedem atunci.
‎Salut! Frate, am auzit de incendiu.
‎- Ce faci? ‎- M-am săturat să fiu întrebat ce fac.
‎N-ai fost niciodată un pacient bun. ‎Ai avut o gaură de 15 cm în spate.
‎După două zile, întrebi ‎când poți să te întorci în trupă.
‎- Nu-mi place să fiu la pământ. ‎- Te înțeleg.
‎Am găsit ceva care te-ar putea înveseli.
‎Ce?
‎- Vești despre unde e Jimmy. ‎- Da?
‎Mă duc să vorbesc cu șeriful Duncan.
‎Bine.
‎- Mulțumesc. ‎- Da.
‎Mă simt prost. ‎Cred că-ți lipsește acțiunea acasă.
‎De fapt, îmi place Virgin River.
‎- Zău? ‎- Da.
‎Nu mi te închipuiam provincial.
‎Îmi place ambianța.
‎Da, ca azi înainte de muncă.
‎În loc să fiu blocat în trafic, ‎m-am dus la pescuit.
‎Da? Ai prins ceva?
‎Nu asta era ideea.
‎- Peștii trebuie să mă cunoască. ‎- Da, mai încearcă.
‎- La revedere, frate. ‎- Mersi.
‎Te rog să nu plângi. Haide.
‎Mulțumesc. E în regulă. Vezi? ‎Suntem în mișcare, scumpo.
‎E în regulă.
‎E în regulă, scumpo.
‎Așa. Ce fetiță cuminte!
‎Nu. Stai liniștită.
‎Mamă, ce faci? ‎Credeam că faci cumpărături.
‎Aveam nevoie de aer. Asta e tot.
‎Sigur ești bine? Pari obosită.
‎Bătrânețea, pesemne.
‎Nu mai am energia de când erai mică.
‎Nu ești bătrână.
‎Uneori parcă am o sută de ani.
‎Fiindcă te extenuezi. ‎Te ocupi de mine și de Chloe.
‎Sunt adultă. Îmi pot spăla rufele.
‎Îmi place să te ajut. ‎N-o să fiu mereu în preajmă s-o fac.
‎Ce tot spui?
‎Dacă ești ca bunica Fran, ‎o să te joci cu nepoții lui Chloe.
‎Ar fi ceva.
‎Primul din an, Universitatea Washington. ‎Grozavă școală!
‎Ai fost medic de familie la San Francisco.
‎Corect.
‎Și-acum stai în Grace Valley.
‎Da, acolo a copilărit nevastă-mea.
‎Deci te-ai muta în Virgin River?
‎Nu, aș face naveta.
‎În afară de asistenta medicală, ‎câte ajutoare aveți?
‎Niciunul.
‎Dacă stai la două ore de-aici, ‎cum faci cu apelurile de după program?
‎Cred că i-aș trimite la Urgențe ‎în Clear River.
‎Crezi, deci…
‎Ai crezut greșit.
‎Șefule, avem o problemă.
‎Ce e?
‎S-a rupt furtunul hidraulic ‎de la un utilaj.
‎La naiba!
‎- Toată lumea e bine? ‎- Bud era să-și piardă mâna.
‎Doamne…
‎Și? Pagubele?
‎Un utilaj nou costă vreo 50 de mii.
‎Nu-i avem. Cât costă reparația?
‎Ne trebuie un mecanic de utilaje grele. ‎Unul bun ia 40 pe oră.
‎Caută unul care s-accepte un preț fix.
‎Nu prea găsești din ăștia.
‎Mă descurc eu.
‎Și să rămână-ntre noi, bine?
‎Dacă-ncep băieții să creadă ‎c-avem probleme, pleacă,
‎iar eu o încurc.
‎Bine.
‎Ia-o pe drumul ăla ‎și te conduc înapoi la autostradă.
‎Bun. Mulțumesc. Anunțați-mă ‎dacă vă răzgândiți cu referințele.
‎- Bună ! ‎- Bună! Cine era ?
‎Un turist.
‎Îl interesau referințe?
‎Credeam c-a zis preferințe.
‎Preferințe pentru ce?
‎Habar n-am. Vrei o cafea?
‎Da, te rog. Mi-ar plăcea.
‎Ți-am adus ăsta.
‎Gemul ăla…
‎Căpșuni.
‎Mulțumesc. Sper că nu te-ai obosit ‎prea mult din cauza mea.
‎Nu, deloc.
‎Mersi.
‎Știi ceva de Hope?
‎Nu.
‎Nimic la știri?
‎E posibil să nu fi reușit să plece ‎din cauza vremii.
‎Mătușa ei, Nancy,
‎are aproape 90 de ani, e imobilizată ‎și Hope nu ar abandona-o.
‎Insula e foarte expusă.
‎O furtună năprasnică și-apoi inundațiile…
‎Bun, ascultă.
‎Dac-aș pune banii pe cineva ‎care scapă de-o calamitate,
‎aceea ar fi Hope.
‎Ida habar n-are cu ce are de-a face.
‎Ce-ar fi să jucăm table ‎ca să-ți abați gândurile?
‎Am puțin timp ‎până la programarea următoare.
‎- Excelent! ‎- Cutia e-n cabinet. Revin îndată.
‎Fac eu loc pe masă.
‎Nu știu dacă mă pot concentra.
‎Bine. Nu te presez.
‎Da. O să dublezi miza.
‎Mel!
‎Brie! Bună!
‎- Ce faci în Clear River? ‎- Ridic niște haine pentru Jack.
‎Și eu.
‎Am simțit că mă-nec ‎într-o mare de ecosez.
‎Se vede că-mi cunoști fratele.
‎Cred c-a ieșit din pântecul mamei ‎în flanelă cu nasturi.
‎Chiar mi-l închipui așa.
‎E un salon de manichiură pe stradă. ‎Voiam să-l încerc. Vii și tu?
‎Da. Doc a zis că am timp.
‎- Deci n-ai de ce să nu vii. ‎- Exact. Bun.
‎Îl vizitezi des pe Jack?
‎Nu l-am văzut de vreun an și jumătate.
‎Ultima dată venisem ‎să văd o prietenă din facultate
‎care se mutase în Garberville.
‎La ce facultate ai fost?
‎Am fost la Chapman întâi.
‎Oprește-te.
‎Vorbești serios?
‎- Și eu am fost la Chapman. ‎- Nu se poate!
‎Ba da.
‎Nu cunosc pe nimeni care a fost acolo. ‎N-a auzit nimeni de ea.
‎Știu. Nu-mi vine să cred. ‎Când ai absolvit?
‎- În 2007. ‎- Și eu.
‎- Ce specializare? ‎- Științe politice.
‎- Științe medicale. ‎- Celălalt capăt din campus.
‎- Dar sigur ne-am intersectat. ‎- Și eu cred.
‎Ce mică e lumea!
‎Te pot ajuta?
‎Am o surpriză pentru tine.
‎Dacă mi-ai adus prânzul, am mâncat deja.
‎Nu e prânzul.
‎Atunci ce e?
‎Dacă-ți spun, nu mai e surpriză.
‎Bun. Atunci de ce-mi spui acum?
‎Spune-i lui Connie ‎că înnoptezi la o prietenă.
‎De ce aș face asta?
‎Fiindcă te duc undeva.
‎Undeva afară din Virgin River?
‎Exact.
‎Bun. Cu ce să mă-mbrac?
‎Cu haine normale.
‎- Îmi trebuie sacou? ‎- Nu cred.
‎- Sac de dormit? ‎- Nu.
‎- O să fie bomboane? ‎- Da, dacă vrei.
‎Îmi trebuie pijama?
‎Nu.
‎Bun.
‎M-ai făcut curioasă.
‎Perfect. Asta și urmăream.
‎Incredibil ce unghii urâte am.
‎Știu. Și eu.
‎Îmi place culoarea. Cum se numește?
‎Nu-i simpatică? Bag-o-n punctul mort.
‎- Roșu aprins de Rio. ‎- Tare!
‎Știi ce să mai încercăm?
‎Temper. E o patiserie.
‎Au prăjitură cu ciocolată ‎și caramel sărat.
‎Încetează!
‎- Ce zici? ‎- Drăguț. Ți se asortează cu unghiile.
‎Crezi?
‎Doamne!
‎- Scuze. ‎- Ești bine?
‎Da.
‎- Stai să te-ajut. ‎- Mă descurc.
‎HANUL LUI SAM
‎Surpriză!
‎Doamne! E atât de romantic!
‎- Îți place? ‎- Da.
‎Vă pot ajuta?
‎Da. Vrem o căsuță, vă rog.
‎Vă însoțește un adult?
‎Avem amândoi 18 ani. ‎De fapt, ea are 19, deci…
‎Arătați-mi actele de identitate.
‎- Când plecați? ‎- Mâine.
‎Bagaje?
‎Nu.
‎Mă întorc imediat.
‎Pesemne crede c-o să facem sex.
‎Păi chiar o să facem.
‎Bun, două paturi duble…
‎Unul matrimonial, vă rog.
‎Prea bine.
‎Vreau o carte de credit ‎pentru cheltuieli neprevăzute.
‎Am doar numerar.
‎Regret, domnule. ‎Ne trebuie o carte de credit.
‎- Poftim. ‎- Mulțumesc.
‎Te cunosc. ‎Ne-am întâlnit la barul lui Jack.
‎Ești…
‎Brie.
‎Brie. Așa.
‎Cu ce vă servesc?
‎Vreau un whisky acru. ‎Tu vrei ceva de băut?
‎Nu, mersi. O iau din loc.
‎Eram doar politicoasă.
‎Dacă-mi forțezi mâna, mai beau una.
‎Dau eu rândul următor.
‎De unde știi că va mai fi unul?
‎Din experiență.
‎Îndrăzneață afirmație!
‎- Jack știe că ești aici? ‎- Nu. De ce?
‎N-ar vrea să mă cinstesc cu soră-sa.
‎De unde știi că sunt soră-sa?
‎E-un târgușor. ‎M-am interesat și eu un pic.
‎Nu zău!
‎Se mai bârfește și altceva?
‎Am auzit că ești avocat și ești singură.
‎Aveți un adevărat radio-șanț!
‎Am auzit eu greșit?
‎Una e adevărată, ‎iar cealaltă e complicată.
‎- Îmi spui care cum e? ‎- Nu cred.
‎De ce?
‎Fiindcă nu te cunosc.
‎Păi, să ne cunoaștem.
‎Pot să plec? ‎Vreau să cinez cu Christopher.
‎Da, pleacă. Nu e lume. ‎Oricum voiam să-nchid mai devreme.
‎Ai hotărât ce faci cu Mel?
‎- M-am gândit să stau la ea, dar… ‎- Da, dar.
‎Cred că trag la pensiune.
‎Da, cum așa?
‎E mai simplu. ‎Nu-mi fac griji c-o deranjez.
‎Sau ia-o ca pe o șansă de a afla ‎dacă vă potriviți.
‎Și, dacă nu, nu vreau s-o aflu acum.
‎Trebuie să spun că nu te-am văzut ‎vreodată să dai bir cu fugiții.
‎- Bună! ‎- Bună!
‎- Aș bea un cocktail cu 7 Up. ‎- Deci unul cu 7 Up?
‎E băutura mea preferată mai nou.
‎- Nu, Preach, du-te. Mă ocup eu. ‎- Mersi. Pa, Charmaine.
‎Pa!
‎Îmi aduc aminte și-acum ‎când am venit prima dată aici.
‎Ai încercat 20 de minute
‎să mă convingi ‎să nu comand un zinfandel alb.
‎Fără succes, aș putea adăuga.
‎Da, mă rog, am apreciat efortul.
‎Nu ți se pare c-a trecut un veac?
‎Ni s-au întâmplat multe de-atunci.
‎Da, așa este.
‎Ascultă, am venit să-mi cer scuze.
‎Pentru ce?
‎Ți-am făcut viața un iad ‎când ne-am despărțit
‎și nu trebuia să-ți forțez mâna ‎cum am făcut-o.
‎Nu e nimic.
‎Ba nu.
‎Acum înțeleg.
‎De cum l-am cunoscut pe Todd, ‎am simțit că…
‎Înțelegi? Noi doi n-am fost niciodată așa.
‎Nu căutam ceva permanent.
‎Știu, dar eu căutam ‎și ar fi trebuit să te ascult.
‎Mulțumesc.
‎Cu plăcere.
‎Și sunt nespus de fericită ‎c-ai găsit-o pe Mel,
‎altfel nu l-aș fi cunoscut pe Todd.
‎Sunt fericit că ești fericită.
‎Trebuie să întreb.
‎Zău, nu mi te-aș fi imaginat ‎cu unul ca Todd.
‎De ce nu?
‎Păi, faza cu frizerul personal.
‎Imobilul cumpărat. ‎Recunoaște, e greu de-nghițit.
‎Nu. Asta îmi place la el.
‎E sigur pe el și vrea să se însoare
‎și să aibă o familie mare.
‎Și, datorită imobilului său,
‎nu trebuie să te obosești ‎să cauți casă pentru gemeni.
‎Ce înseamnă asta?
‎Am auzit de incendiu ‎și îmi pare rău, apropo.
‎Dar măcar nu trebuie să te stresezi ‎să găsești altă casă.
‎Nu sunt stresat.
‎Am vorbit cu antreprenorul ‎despre reconstruire.
‎Construcția durează mereu ‎mai mult decât crezi.
‎Deci, în loc să dăm casa în chirie,
‎vom sta amândoi în Clear River.
‎Are o curte și o piscină imense.
‎Casa mea va fi gata în șase luni. ‎Copiii nici nu-ncep să umble până atunci.
‎Zic doar că, ‎dacă te decizi să nu reconstruiești,
‎poți vizita gemenii oricând vrei.
‎Să-i vizitez?
‎Da, și Todd spune că nu ne trebuie ‎un acord oficial de custodie.
‎Adoptăm politica ușilor deschise ‎și vii și pleci oricând.
‎În limite rezonabile, normal.
‎E Todd.
‎Trebuie să plec.
‎Mersi mult pentru 7 Up.
‎Bună!
‎Ești foarte inimos, Wilbur. ‎Și vreau să știi un lucru.
‎Ce, Ed?
‎Dacă mă duc eu primul, ‎îți rămâne tot ce am.
‎Ești un drăguț.
‎Dar aș arăta caraghios cu potcoave și șa.
‎Aș vrea să pot pleca…
‎Nene, te-ai dus taman la Virgin River ‎după gheață?
‎- Trebuie să plecăm. ‎- Abia am ajuns.
‎- Charlie e în parcare. ‎- Care Charlie?
‎Charlie, cărunt, își face veacul la Jack.
‎- Moșneagul ăla? ‎- Da.
‎Îl știi pe recepționer? E nepotul lui. ‎Care erau șansele?
‎Aici? Destul de mari.
‎- Charlie îi cunoaște pe toți. ‎- Și?
‎Poate-i spune lui Connie că suntem aici. ‎Paul îi poate spune cuiva care o știe.
‎- Cine e Paul? ‎- Tipul care ne-a cazat.
‎Ăluia nu-i pasă ce facem, ‎iar Charlie are vreo sută de ani.
‎Pariez c-a și uitat că te-a văzut.
‎Ascultă…
‎Suntem în cabana asta fantastică ‎singuri-singurei.
‎- Știu. ‎- Să lăsăm vorba și să trecem la fapte.
‎Îmi pare rău. ‎Nu pot să-mi iau gândul de la Connie.
‎Preferi să te gândești la Connie, ‎nu la mine?
‎Sigur că nu.
‎Bine, atunci.
‎Ajută?
‎Da.
‎Să mai desfac unul?
‎- Da, e mult mai bine. ‎- Bine, atunci.
‎Apelul a fost direcționat ‎către o mesagerie vocală automată.
‎- Bună! ‎- Bună.
‎Ce? Am uitat ceva la cabinet?
‎Nu. Aveam chef să joc cărți, ‎iar Jack e ocupat. Așa că…
‎Să știi că nu-s dispus să…
‎Doar o partidă. Una doar!
‎- Bine. ‎- Bine. Grozav.
‎Ce jucăm?
‎Maciupiciu.
‎Serios?
‎E singurul pe care-l știu.
‎Clar e vorba de Hope.
‎Nu, aveam chef să joc cărți.
‎Tot nu știu nimic de ea, ‎dacă asta te interesează.
‎Ai văzut știrile?
‎Da, uraganul a ajuns pe uscat ‎acum o oră și…
‎Filmarea era execrabilă. ‎Am oprit televizorul.
‎Privitul n-ajută pe nimeni.
‎Încep eu.
‎Ai un șeptar?
‎E-o stupizenie. ‎Nu vrei să te învăț pasiențe?
‎Ai sau nu un șeptar?
‎Căpoasă.
‎Exact ca Hope.
‎Maciupiciu.
‎Dac-aș reuși să dau de ea, ar fi…
‎Ar fi minunat.
‎Ai sunat la poliția de-acolo?
‎Da, liniile… Toate liniile sunt blocate.
‎Se pare că nu mai ai ce să faci.
‎Știu.
‎Mă scoate din minți.
‎E normal.
‎Ai un nouar?
‎Valurile au acum trei metri.
‎Dacă sunt încă la casa aceea, ‎riscul de înec…
‎Nu încearcă să salveze oamenii?
‎Imposibil. Vântul bate ‎cu peste 160 km pe oră.
‎Ai un popă?
‎Maciupiciu.
‎Nu pot s-o pierd.
‎Înseamnă totul pentru mine.
‎Știu.
‎Și știu ce grea e așteptarea.
‎Mark a fost în operație trei ore ‎până să moară.
‎Incertitudinea a fost insuportabilă.
‎Înțeleg prin ce suferință treci.
‎Și totuși l-ai pierdut.
‎Nu.
‎Așa a fost povestea mea. ‎Nu înseamnă că va fi și-a ta.
‎- Ba se prea poate. ‎- Da, se poate.
‎Dar, deocamdată, mai ai speranță.
‎Scuze.
‎A sunat teribil.
‎Iertare. Mi-a ieșit fără să vreau.
‎Mulțumesc. Mulțumesc c-ai venit.
‎N-ai pentru ce.
‎Vreau să știi că nu ești singur.
‎Am ajuns la vreo zece.
‎- Ai prins unul? ‎- Trei.
‎Bună!
‎Ce faceți?
‎Preach, am insecte în păr.
‎Poftim?
‎Au fost belele cu păduchii în tabără. ‎N-ai văzut e-mailul?
‎Nu, nu l-am văzut. E grav?
‎Am scos așternuturile
‎și am spălat toate prosoapele ‎și hainele lui Christopher.
‎După ce termin cu părul, ‎mă apuc de dulapul tău.
‎Nu, Connie, mersi.
‎Nu trebuie să faci așa ceva. ‎Oricum, e târziu.
‎Poți să te ocupi tu de-acum dacă vrei, ‎dar, dacă ratezi o singură lindină,
‎trebuie să le speli iar pe toate ‎și s-o iei de la zero.
‎Așa.
‎Bine, atunci continuă.
‎Preach, pe Google zice ‎că păduchii se agață de păr.
‎- Vrei să știi cum se țin? ‎- Nu.
‎Se ajută de picioarele lor lipicioase. ‎Nu e scârbos?
‎Ba e.
‎Picioare lipicioase.
‎Da.
‎FIȘĂ DE PACIENT ‎CHRISTOPHER LASSITER
‎PREACHER, UITE NIȘTE DOCUMENTE ‎CARE ȚI-AR PUTEA TREBUI.
‎TE ROG SĂ FII PRUDENT, PAIGE
‎- Bună. ‎- Bună.
‎Scuză-mi întârzierea. Am trecut pe la Doc.
‎Nicio problemă.
‎Vești de la Hope?
‎Nu, dar uraganul pare serios.
‎Să-l sun?
‎A zis că se culcă, dar du-te mâine la el.
‎- Bine. ‎- Da.
‎Ți-am adus niște haine.
‎Ce? Nu trebuia. ‎Ți-am zis că am ceva lucruri la bar.
‎Știu, dar, până la urmă, ‎vei rămâne fără șosete.
‎Dacă vrei să spui că până mâine, ‎ai dreptate.
‎- Mulțumesc. ‎- Cu plăcere.
‎Ce ți-a venit să mergi la magazin?
‎N-aș vrea să mi se reamintească ‎tot ce-am pierdut
‎rulând veșnic aceleași haine.
‎Chiar ești frumoasă. Știi?
‎Mereu te gândești ‎cum să le faci altora viața mai bună.
‎- De unde-ai moștenit asta? ‎- Mama era așa.
‎Mi-ar fi plăcut s-o cunosc.
‎Ai fi iubit-o.
‎Cu siguranță o iubesc pe fiica ei.
‎Păi…
‎Mă întrebam,
‎invitația să stau aici mai e valabilă?
‎Da!
‎Da, sigur că da. Da.
‎- Așa. Bun. ‎- Da.
‎Ne întoarcem la mine?
‎Ar fi mai sigur dacă nu ai conduce.
‎Atunci, hai să ne întoarcem la tine.
‎Ce-ar fi să te duc la Jack's în schimb?
‎Sau ne găsim altceva de făcut.
‎A fost plăcut.
‎Da.
‎Ești tare la biliard.
‎Dar…
‎Nu vreau să crezi că profit sau ceva.
‎Nu fac niciodată decât ce-mi place.
‎Știi că ești al naibii de frumos?
‎Așa ți se pare?
‎Nu vrei să mă săruți?
‎Bineînțeles.
‎Doar că…
‎Jack e…
‎Atât de?
‎…atât de supărat pe mine și…
‎Nu trebuie să afle nimeni. ‎Ar fi micul nostru secret.
‎Bună, Lilly!
‎Bună. Îmi pare rău. ‎Dacă e prea târziu, mă-ntorc mâine.
‎Nu, nici vorbă. Intră. ‎Jack abia a plecat la bar.
‎Bine, mulțumesc.
‎Da, ți-am lăsat un mesaj vocal. ‎Doc a zis că m-ai căutat.
‎Da.
‎Da. Îmi pare rău.
‎Nu știam cui altcuiva să-i spun.
‎Lilly, ce este?
‎Am cancer.
‎BAZAT PE CĂRȚILE LUI ROBYN CARR
‎Subtitrarea: Andrei Albu