Hur länge har du vetat?
Jag har misstänkt det i ett par veckor.
-Och du är säker? -Ja.
Jag har pratat med doktorn.
Jag vet att det inte är vad vi hade tänkt oss.
Nej.
Det är förmodligen min sista chans att...
...bli mamma.
-Okej. -Som jag skrev i brevet...
Jag önskar att det var annorlunda.
Tror du att det kan bli annorlunda?
Vad är det du frågar?
Är jag ensam i det här?
Jag ska försörja dig och barnet. Det vet du.
Det är inte det jag frågar.
Jag behöver ett svar.
Förlåt. Jag...
Jag behöver lite... Jag behöver tid att ta in det här.
Ja. Det... är rimligt.
Jag måste... öppna salongen.
Jag älskar dig ännu, Jack.
EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Jack.
Jag är sen, så jag ska komma till saken.
-Har du pratat med Charmaine? -Hope,
jag vet att det är svårt att inte lägga näsan i blöt,
men du gick över gränsen när du läste det där brevet.
Jag var rädd att hon hade skrivit nåt elakt.
Och om så vore?
Jag kunde ha slängt det och besparat dig smärtan.
-Det var inte ditt brev. -Har du berättat för Mel?
-Jag är på väg dit nu. -Bra.
-Du, jag tror... -Att jag hanterar det här.
-Okej? -Om du behöver mig...
Det jag behöver är att du inte lägger dig i mitt liv.
Snälla.
Hej, Jo.
Bill vill ha Dexter.
Vänta. Hunden?
Min hund.
Jag trodde att ni gick i terapi.
-Jag tror att han dejtar sin assistent. -Kimberly?
Kim var för två assistenter sen. Jag pratar om Brooke.
Älskling, jag är ledsen.
-Jag släpper inte Dexter. -Det behöver du inte.
Jag vill inte prata om det. Hur är det där borta?
Tja, jag...
...gick på middag med Jack igår kväll.
-En dejt? -Ja.
-Det är ett stort steg. -Jag vet.
Jag har inte dejtat nån annan än Mark på, vad, sex år?
Hade du roligt?
Ja. Det var jättetrevligt.
Vad roligt att höra. Verkligen.
Ja.
Jag tycker om honom.
Och han tycker om dig. Jag såg det när jag var där.
Ja, han är raka motsatsen till Mark.
Vet du vad? Det handlar inte om Mark. Det handlar om dig,
och han skulle ha velat det här. Han skulle vilja att du...
...går vidare och är lycklig.
-Joey, gråter du? -Nej.
Sluta gråta innan jag börjar. Kom igen.
Åh, det är Jack. Jag måste...
-Kom in. Jag måste gå. -Ring mig senare, okej?
Okej, hejdå.
Hej.
-Hej. -Jag har en fråga till dig.
Halvmörk eller mörk choklad?
-Ursäkta? -Till pannkakorna.
Åh.
-Gillar du inte pannkakor? -Jag älskar pannkakor. Jag...
-Vad? -Jag fick ett samtal på väg hit.
Leverantörens lastbil pajade,
så jag måste åka till Grace Valley och hämta grejerna.
Okej. Det var synd.
Ja. Jag vill verkligen...
Jag vill träffa dig. Kanske ikväll när jag är färdig i baren.
Ja. Okej.
-Jag kan laga middag. -Ja.
-Gärna. -Okej.
-Då så. -Vi ses senare.
-Ja. -Okej.
-Vi ses sen. -Hejdå.
Var har du varit?
Jag drack kaffe hos Paige och träffade Connie.
Hon var helt spattig.
Hennes syskonbarn Lizzie, i LA?
Hon har tydligen blivit en vilde.
Hon greps för snatteri.
Connie säger att hon kanske måste komma hit. Kan du tänka dig?
Connie med en tonåring, i den åldern.
Sen träffade jag Jack, han var på väg till Mel för att berätta om barnet.
Vilket barn?
Om jag säger så får du inte berätta för nån.
Nej. Om det ska vara hemligt, låt det vara så.
Charmaine är gravid med Jacks barn.
Så det var det brevet handlade om.
-Det hade jag inte trott. -Inte Jack heller, att döma av hans min.
-Vad ska han göra? -Han skulle berätta för Mel.
-Inget enkelt samtal. -Inget enkelt val för Jack heller.
Håll dig utanför.
Du släpade hit mig. Vad vill du?
Åh... bjuda dig på middag ikväll.
-Varför inte bara ringa? -Jag är gammaldags.
Såna här saker ska göras öga mot öga.
Försöker du lirka dig ur betalningen för skilsmässan med en middag?
Behåll din gratismat, för det funkar inte.
För jösse namn, Hope. Sluta analysera det.
-Det är bara mat. -Var?
Arthur's.
Du betalar väl?
Bara så att du vet, jag ska äta hummer.
-Fint. -Och två desserter.
DR VERNON MULLINS HUSLÄKARE MELINDA MONROE SPECIALISTSJUKSKÖTERSKA
-Morrn. -Hej.
Jag gillar den nya skylten.
-Det är bara en formalitet. -Åh, visst.
Du ska inte dricka kaffe innan nästa stresstest.
-Koffeinfritt. -Jaså.
Jag litar inte på läkare.
Och jag litar inte på dig.
Beklagar.
Vänta lite. Gjorde du kaffe?
Vänj dig inte. Jag måste ta det här samtalet.
Vad?
Barnet behöver inte förändra nåt. Ni löser det.
Barnet?
Hope, va? Vad är det för barn du pratar om?
Vad är det som pågår?
-Jag trodde att du visste. -Hope, vad pratar du om?
Charmaine är gravid.
Va?
Jack skulle berätta för dig.
Vem berättade för dig?
-Charmaine. -Hope.
Sanningen att säga...
...så läste jag det i ett brev som Charmaine bad mig ge till Jack.
Hej, Doc.
Hej, Sadie.
Jag har en patient.
Jack sa att han skulle berätta. Jag måste prata med honom.
Lärde du dig inget av det här?
Det är Jack vi pratar om. Jag måste lösa det.
Varsågoda. Potatisskal. Chili.
Paige. Hej.
Tack för att du kom.
Jag har bråttom. Jo Ellen passar Christopher och fiket.
Okej.
Du.
Det viktiga är inte ditt riktiga namn.
Så, vad är det?
Att du förstår hur mycket jag håller av dig.
Jag är här. Jag försvinner inte.
Det enda du behöver veta är att...
...jag inte hade nåt val.
Min exmake har...
...humör.
Först var det bara mot mig, men sen gick han på Christopher.
När polisen kom blev jag gripen.
Han sa till domaren att jag var labil, så han fick enskild vårdnad.
Jag kunde inte lämna min son där.
Så jag gjorde det enda jag kom på.
Flydde.
Jag är så ledsen.
Jag är rädd att han dödar oss båda om han hittar oss.
-Han har hotat med det. -Jag...
...låter inte det ske.
Du är gullig, Preacher, men han är polis.
Han har hela polisstyrkan bakom sig.
Och jag har tio års taktisk träning i militären bakom mig.
Du behöver bara göra en sak för mig.
Vad som helst.
Berätta inte för nån.
Inte ens Jack.
Jag har berättat.
Jag behövde prata med nån. Men han för det inte vidare, jag svär.
Det kommer att ordna sig.
Jag måste gå.
Hej, Paige.
-Jag måste prata med Jack. -Han har inte kommit än.
-Kan jag hjälpa? -Om ändå...
-Jag vill inte veta vad du sysslar med. -Nej.
Jag måste kila över till Connie.
När du ser Jack, kan du säga att jag behöver prata med honom?
-Kan du inte ringa honom? -Det måste vara öga mot öga.
-Allt väl? -Jag hoppas verkligen det.
Drick mycket och vila mycket. Och ring mig om hostan blir värre.
-Det ska jag. -Bra.
Nästa år ska du få influensvaccinet tidigt.
-Tack, Mel. -Ingen orsak.
Du borde verkligen uppdatera de här.
Den här California Living är från 2002.
Tidningar är dyra nuförtiden.
-Inte så att det gör nån skillnad. -De små utgifterna gör skillnad.
Herregud. Glöm att jag sa nåt.
Oj då, nån är visst upprörd.
Jag mår bra.
När en kvinna säger "jag mår bra" så mår hon absolut inte bra.
-Jag gör det. -Nonsens.
Enligt min erfarenhet,
är det aldrig bra att stänga inne känslor.
Jack borde ha berättat.
Ja.
Är det det som stör dig?
Innebörden är viktigare än vem som sa eller inte sa det.
Att Charmaine är gravid förändrar allt.
Där har vi pudelns kärna.
Jag vet inte ens vad jag gör.
Jag kom inte hit för det här.
-Förstår du? -För vad, exakt?
För att påbörja nåt.
Åker man till ett nytt ställe så är det alltid början på nåt.
Vet du...
...vad månaden har lärt mig?
Jag har ingen aning.
Att man ska släppa ut känslorna.
Du vet...
...om jag hade gjort det med Hope...
Till skillnad från er, har jag och Jack ingen lång historia.
Men... ni kanske har en framtid.
Hej där.
-Hej. -Vad önskas?
-Det du har på fat. -Det ska bli.
-Stannar du i stan eller passerar du bara? -Jag tar det som det kommer.
-Okej. -Tack.
Pajen ser god ut.
-Vill du ha en bit? -Ja.
-Är det äpple? -Med päron.
Min mamma brukade göra så. Min fru också.
-Paige är en bra bagare. -Paige? Bor hon här?
Ja, en bit bort.
-Hon har ett bageri... -Ricky.
-Bord tio behöver mer vatten. -Okej.
Jag uppfattade inte ditt namn. Preacher.
-Paul. -Har du nåt efternamn, Paul?
Vet du vad?
Jag tror att jag ska betala och...
Behåll växeln.
Ricky...
...jag kommer strax.
RESERVERAT FÖR LEVERANSER
-Hej. -Hej.
-Kan du be Brady hjälpa mig? -Han är inte här.
Klockan är över ett.
Ja, det är den.
Är du okej?
Ja. Mycket att tänka på, bara.
Hope har sökt dig. Är det nåt på tok?
Bara Hope som är sig själv.
-Brady. -Läget?
-Du är sen, det är läget. -Hörni.
Kom hit.
-Du skulle vara här för tre timmar sen. -Jag hade saker att göra.
Är det här jobbet till besvär?
Det är mitt företag, förstår du det?
Ja, sir.
Du är chefen, Jack. Du vet bäst.
-Vänta. Vad sa du? -Jag sa att Jack är chefen.
-Jag gillar inte tonen. -Ingen frågade dig. Rör mig igen...
Sluta!
Gå härifrån.
-Jag är färdig. -Lyssna.
Går du härifrån nu så kommer du inte tillbaka.
Är det uppfattat?
Ha det bra, Jack.
Hör på mig nu.
Han är inte ditt problem.
Att rädda honom förändrar inte det förflutna.
Det som hände i Mosul var inte ditt fel.
Det som hände Lonergan var inte ditt fel.
Lonergan!
Brady!
Håll ut. Okej?
Det kommer att bli bra.
Snälla, lämna mig inte.
Aldrig. Hör du det?
Lova.
Jag lämnar ingen.
Okej?
Lonergan.
Jack.
-Ja. -Gör dig själv en tjänst
och låt Brady hålla sig borta.
Jag kan inte.
Är det nåt annat, Jack?
Kom igen.
Charmaine är gravid.
Åh.
Ja.
Vad ska du göra?
Jag vet inte ännu.
-Vet Mel om det? -Nej.
Jag behöver lite tid.
-Jag vill inte förstöra mellan oss. -Jag förstår.
Vad säger Charmaine?
-Att hon fortfarande älskar mig. -Ja.
Och du känner inte likadant.
Om jag gjorde det
skulle det vara enklare.
Vad du än beslutar, så finns jag här för dig.
Tack.
Jag måste rensa skallen.
Gå du. Jag tar baren.
Äntligen. Där är du ju.
Inte nu, Hope. Snälla.
-Jag har begått ett misstag. -Vi har pratat om det.
Nej, det här är nåt annat, du kommer inte att gilla det.
Jag...
...råkade berätta för Mel att Charmaine är gravid.
Du gjorde vad?
Du skulle berätta, jag trodde att hon visste.
Jag sa till dig att inte lägga dig i.
-Till mitt försvar... -Det finns inget försvar.
Jag sa, lägg dig inte i.
-Jag ville hjälpa. -Hur hjälper det här mig?
Det enda sättet att få dig att sluta lägga dig i mitt liv
är att du inte finns i det. Så...
-Det menar du inte. -...håll dig utanför.
Jack. Förlåt.
Jack.
Vi måste prata.
-Förlåt. Jag borde ha sagt det. -Ja, det borde du.
Jag visste att det var ett misstag.
-Vad? Nej, Mel... -Allt det här.
Du, att flytta ut i ingenstans,
tro att jag kunde få en liten gnutta lycka.
-Jag ska lösa det här. -Det finns inget att lösa.
Du ska få barn med en annan kvinna.
Det ändrar inte mina känslor för dig.
Det är inte försent. Vi har just påbörjat det här.
-Vi kan... -Nej.
Vi kan vara vänner. Det...
Jag klarar inte det.
Det är inte upp till dig.
-Mel. -Nej.
-Du är tidig. -Ja.
-Och flanell passar inte ihop med hummer. -Jag vill inte äta.
Tackar du nej till gratis hummer?
Jag har förstört allt.
Kanske inte allt.
Jag är ledsen.
För vad?
Att jag inte har godtagit din ursäkt under de senaste 20 åren.
Du försökte om och om igen, men jag vägrade, och nu...
...förstår jag hur det måste ha varit för dig.
Tack...
..men det är okej. Jag är ganska tjockhudad.
Det är inte okej.
Inget jag har gjort är okej.
Jag har rört till allt.
Mel och Jack, de... löser det.
Jag tror inte det, och det är mitt fel.
Tänk om han aldrig mer pratar med mig?
-Tänk om Mel åker? -Kom igen.
Hör här.
Du klantade dig.
-Det känns hemskt. -Den här gången kanske det sjunker in.
Du kan inte lägga dig i andras liv.
-Jag försökte hjälpa. -Jag vet.
Sanningen är att du inte skapade det här.
Det rör bara Mel, Jack och Charmaine.
Men nu måste du göra nåt som känns onaturligt,
hålla dig utanför.
Låt dem hitta vägen.
Jag vet vad Jack betyder för dig...
...och det ordnar sig.
Jag tror att jag har gått för långt nu,
det går kanske inte att vända tillbaka.
Du har haft en dålig dag.
Jag stöter bort folk, Vernon.
Det är det jag alltid har gjort.
Jag stötte bort Connie och de andra damerna. Och dig.
Nu har jag gjort det med Jack och Mel.
Jag har nåt åt dig.
Vad är det?
Nåt du har velat ha länge.
-Skilsmässopapper. -Nyupptecknade, verkställda och betalda.
De behöver bara din signatur.
Vi lämnar in dem. Det är över.
Pang bom.
Vi är skilda.
Skilda eller gifta...
...knuffa så hårt du vill, Hope McCrea,
jag går ingenvart.
Du har aldrig varit så tyst så länge.
Har du en ny hjärtinfarkt? Kom igen, prata med mig, Hope.
Hope.
Det ser inte ut som glädjetårar.
Preacher, farmor ringde. Behöver du mig?
Nej, vet du vad. Kila iväg.
Jag har lagat forell och grönsaker åt er.
-Tack. -Visst.
Hej Paige, det är jag. Jag kollar bara så att allt är okej.
Jag tänkte komma förbi när det lugnar sig här,
så ring mig, okej?
-Tack för middagen. -Visst.
-Hälsa farmor. -Ja.
-Vi ses. -Ja.
Sheriffen, nåt nytt?
Joshua Benson?
Nej, jag känner inte till honom.
Är du säker på att det är hans bil?
Okej. Tack.
Hej.
En stor, koffeinfri latte med extra skum, tack.
Mel.
-Hej. -Hej.
Vad gör du i Clear River?
Jag var på väg hem från Lilly och Chloe.
-Jobbar du i närheten, eller... -Ja. Borta på Main Street.
-Trevligt. Tycker du om det? -Ja.
Ja, tjejerna är trevliga och lönen är okej.
Vad bra. Tack.
Det var trevligt att träffas.
Ja.
Grattis till bebisen.
Jag vill att du ska veta att jag inte planerade det.
Det trodde jag inte.
Jag trodde inte ens att jag kunde bli gravid.
Och det är inte precis som jag hade tänkt mig,
men jag är tacksam.
Jag ska bli mamma.
Jag trodde aldrig att jag skulle säga det.
Du och Jack blir säkert underbara föräldrar.
Ja. Det är lite mer komplicerat än så.
Jag har sett hur han ser på dig.
Och...
...han har aldrig sett på mig på det viset...
...på två år.
Det handlar inte om mig.
Jag vill inte att Jack ska komma tillbaka av nån fånig hederskänsla.
Det måste vara ett val, hans val.
Och i ärlighetens namn
så kommer det inte att hända så länge du är här.
Jag...
Hej igen.
-Jimmy säger att du är färdig med baren. -Så kanske det är.
Jack då? Jag trodde ni var vänner?
Jag har många vänner.
Det jag inte har, är pengar.
Och det verkar inte som att du har det problemet.
Det är många ex-militärer som jobbar för mig.
-Jaså? -Jag var i armén.
Och vad är du nu?
I haschbranschen?
Syndikatet jag jobbar för har stöd av alla städer härikring.
-Även från många av poliserna. -Okej.
Jag har Clear River och Garverville för material,
säkerhet och distribution. Det enda kruxet i hela länet...
-Virgin River. -Jag tror att du kan hjälpa mig med det.
Vi behöver en ark, inte en BMW.
-Kan vi inte stanna tills regnet slutar? -Det är lugnt.
Jag grejar det.
Men jag tror jag svängde fel nånstans.
-Kan vi inte bara åka hem? -Det tog två veckor att få bokningen.
-Okej. -Jag...
-Jag bryr mig bara inte om Bestia nu. -Kan vi låta bli?
-En enda kväll? -Jag vet. Du vill inte ha ett surrogat.
Det är okej. Men vi kan väl i alla fall göra en till IVF-omgång?
När vi förlorade barnet lovade du att vi kunde skaffa ett till.
Jag trodde att vi kunde det.
-Älskling... -Vi kan.
Jag ser det jämt hos mina patienter.
Fortsätter man försöka så finns det en chans.
Raring, du och jag...
Vårt äktenskap är det viktiga här, okej?
Vi är det viktiga.
Om vi inte slutar med det här, så förlorar vi oss.
Jag vill inte sluta försöka.
Du tänker inte klart.
-Jag tror vi behöver en paus. -Jag säger ju det.
Nej, från oss.
Ska du lämna mig?
-Vi vill inte samma saker längre, Mark. -Allt jag velat ha är dig.
Allt jag behövt... Raring, jag älskar dig.
Jag tror inte att kärlek räcker till.
-Det kan du inte mena. -Det gör jag.
-Jag är ledsen. -Lyssna.
Mark. Mark!
Jag gjorde te och smörgås. Jag lämnar det här.
Kom in. Det är öppet.
Jag är förvirrad. Jag trodde att du ville ha skilsmässan.
-Jag blev nog bara rädd. -För vad?
Att dö.
Hjärtinfarkten skrämde mig verkligen.
-Jag kände mig svag. -Det är du inte.
Du ville ha lite kontroll över ditt liv. Det är förståeligt.
Jag har aldrig sagt det, men...
...när Charmaines mamma...
...Rachel, när hon blev sjuk,
bad hon mig besöka henne på sjukhuset.
Jag vägrade.
Vi var vänner i 30 år, och...
...jag gav henne aldrig chansen att reda ut allt.
Jag kommer alltid att ångra det.
Vet du...
...jag ångrar att jag bröt våra äktenskapslöften...
...varje dag.
Det vet jag.
Tja...
...oavsett om du vet det eller inte...
...så finns det inget jag inte skulle göra för att göra dig lycklig.
Du, min kära...
...är ett original.
Och ärligt talat..
...har jag aldrig slutat älska dig.
Du måste veta det.
-Du, Vernon. -Ja?
Det är en annan sak.
Vad?
Jag älskar dig också.
Paige?
Det är Preacher.
Hörni, det är Preacher.
Paige?
Du ska inte vara här.
Det har varit en lång dag, jag är trött.
Jag vill bara säga förlåt.
Vet du hur förödmjukande det var att få höra det av Hope?
Jag ville inte att det skulle bli så. Jag ville prata med dig ikväll...
Det kändes som att jag inte kan lita på dig.
Jag vet.
Det kan du.
Jack, det är inte...
Det är inte bara att du inte berättade om Charmaine och barnet.
För några år sen...
...fick jag ett dödfött barn.
Och nu kan jag inte få barn.
Jag är...
...ledsen.
Hon ska få barn och jag kan aldrig få det.
Och...
...det är för mycket att hantera, okej?
-Det är att kräva för mycket av mig. -Jag är lika rädd som du, okej?
Jag har aldrig känt så här för nån.
Jag visste inte att det var möjligt. Så kom du...
...och från det första ögonblicket visste jag.
-Sluta, snälla Jack. -Jag kan inte sluta känna.
-Jag är kär i dig. -Säg inte så.
Jag vet att det är mycket att be om.
Jag kan inte förändra ditt förflutna.
Men jag vill finnas i din framtid.
Jag behöver tid att tänka.
Ta all tid du behöver.
Jag går ingenstans.
Jag ringer i morgon.
Okej.
Det kommer att ordna sig.
Joey, det är jag.
Jag kommer hem.
Undertexter: Lisbeth Pekkari