-Åh. -Ja.
-Hej. -Hej.
-Allt väl? -Ja, det går bra.
-Hej. -Hej.
-Vill du ha nåt? -Kaffe vore fint.
Så...
...igår kväll.
Vad? Hände det nåt som jag bör veta om?
Du är rolig.
Jag skulle vilja bjuda dig på middag.
Se det som en vänskaplig måltid.
-Vi äter tillsammans jämt. -Ja, men det här vore annorlunda.
Okej, ingen press.
Inga förväntningar.
Jag vet bara inte om jag är redo.
-Du har tio timmar på dig, du hinner. -Sluta.
-Okej. -Ja?
Okej.
Attans. Jag glömde nästan. Jag ska ta med frukost till Doc.
-Ricky kan gå dit med den. -Jag vet, men han bad mig.
Jag är trött på att bli behandlad som hans praktikant.
Jag förstår.
-Ge honom lite tid. -Min prövoperiod är nästan slut.
Tack.
Innerst inne vill han att du ska stanna.
Ja.
Jag ska prata med honom. Jag måste gå.
-Hejdå. -Hejdå.
-Jag hämtar dig 18.00? -Ja.
EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
-Sluta klösa. -Jag står inte ut.
Kom ihåg den känslan nästa gång du försöker rymma från friluftsdagen.
-Okej. -Här.
Det, och hämta ut receptet, okej?
Sköt om dig, Benny.
Delores.
Ben.
-Ge mig din bilnyckel. -God morgon, solstråle.
-Jag har inte tid med artigheter. Nycklar. -Vad är det med din bil?
-Du försökte laga den. -Åh.
-Hur sjutton klarade du läkarlinjen? -Häromdan kallade du mig briljant.
Inte med bilar. Nycklar.
Vart ska du?
-Det är inte din ensak. -Min bil, min ensak.
Jag har ärenden.
-Ärenden. -I Clear River.
-Lägg dig inte i Jacks liv. -Det är försent.
Jack har varit som familj sen han flyttade hit,
och jag ska inte se på när han blir sårad.
-Kan du inte låta det vara? -Tro mig, han kommer att vara tacksam.
Eller arg för att du la dig i. Nej, jag vill inte vara medskyldig.
Okej. Då väntar jag här tills du tar ditt förnuft till fånga.
-Sjuka människor rör de där. -Jag är inte rädd för dig eller bakterier.
-Allt väl? -Fråga Doc.
Vet du vad? När jag ändå är här kan jag städa ditt kontor.
-Du brukade älska det. -Okej.
Tack.
Hon är ihärdig med stort "I".
-Det var snällt sagt. -Jag var inte snäll.
Tack.
-Har du nåt på hjärtat? -Ja, faktiskt.
-Fortsätt. Jag lyssnar. -Jag vill prata om min framtid här.
Åh, jaha.
Innan jag glömmer det, kaffet är nästan slut.
-Det är ingen katastrof, gör nytt. -Okej.
Jag vill fråga en sak.
Vill du att jag stannar?
Om jag ska stanna, måste jag känna att mitt jobb gör skillnad.
-Kaffe är viktigt. -Jag är inte din assistent.
-Jag är läkaren. -Jag vet, och jag respekterar det.
Bra.
Men respekten måste gå åt båda hållen om vi ska kunna jobba ihop.
Kan du hjälpa mig att duka?
Försiktigt! Den hålls bara ihop av fett och smuts.
Okej, lägg ner stålullen och backa från grillen.
Prata med mig.
Det är... Det är Paige.
-Mår hon bra? -Ja.
Nej. Alltså, jag...
...tror hon ljuger för mig.
-Vad menar du? -Jag hittade ett körkort,
men med ett annat namn.
-Okej. -Ja.
Jag tror att hon egentligen heter...
...Michelle Logan.
Folk byter namn av olika anledningar.
Hon behöver inte vara en lögnare.
Jag vet att du gillar henne. Kan du inte fråga vad som pågår?
Tänk om hon inte berättar?
Den dagen, den sorgen.
-Ricky, hjälp mig duka. -Visst.
-Var är Brady? -Antagligen sen igen.
-Behöver du hjälp? -Han måste stänga ikväll.
-Okej. Ska du nånstans? -Ja, ut.
-Med Mel? -Kanske.
-På dejt? -Nej, bara middag.
Jag trodde hon var gift.
Hon var, men nu är hon inte det.
Åh. Vart ska du ta henne?
Eureka, tror jag. Det finns ett litet ställe på piren.
Arthur's. Det är väldigt romantiskt.
-Känner du till det? -Jag har googlat.
Varför det?
Emily. Emily Walker. Därför.
-Jag sitter bakom henne på biologin. -Jaså?
-Och du gillar henne? -Ja. Hon är fantastisk.
-Jag tänkte att om jag bjuder ut henne... -Okej.
-Hur ska du göra? -Jag har ingen aning.
Testa att fråga henne.
-Det är 50 % chans att hon säger ja. -Lika stor risk att hon säger nej.
-Tänk positivt. -Jag har ingen chans på henne.
Säger vem?
Den förra killen hon dejtade var kapten för fotbollslaget.
Hur är det relevant?
-Jag är inte kapten över nåt. -Och? Chansa.
Du vinner inget på att fega, oavsett vad det gäller.
Ibland måste man ta en risk.
Du är smart, snäll, respektfull. Hon har tur som får dig.
Varsågod. Tack för att du kom.
Kul att du gillar det.
Charmaine.
-Hej. -Hej.
-Det började snöa. -Ja, det händer ibland.
-Vad gör du i Clear River, Hope? -Jag ville träffa dig.
Ska du ta bort det gråa?
Några mörka slingor skulle lätta upp ansiktet.
Det är tillräckligt lätt. Här.
Jag...
-Vad? Har Jack bett dig ge tillbaka det? -Inte precis.
-Varför har du det då? -För att du behöver prata med Jack
om det som står i brevet, öga mot öga.
-Har du läst det? -Det var inte igenklistrat.
Det låg i en låda med lock. Adresserat till Jack.
Låt oss inte gräla om vems fel det är.
Jag har läst det och du måste prata med honom.
Jag kan inte. Det var därför jag skrev.
Vänta tills du kan, och prata med honom då.
Nej. Jag går vidare.
Jag vill inte ha nåt dramatiskt samtal som rör om allt.
Jag ville bara säga hur jag känner.
Försöker du såra honom?
För så blir det när han läser det här.
Han kommer att tro att du inte bryr dig om hur det påverkar honom.
Allt står i brevet.
Jag känner Jack. Han kommer att vilja prata med dig.
Jag har väntat länge nog, jag borde ha lämnat honom för länge sen.
Jag har en kund.
Kan du respektera min önskan och ge brevet till Jack? Snälla.
Jag vill bara säga att det är ett misstag.
Tur då att det inte är ditt beslut.
Doc!
Jeb, Pauline. Vad är det?
Annabelle. Sitt här, raring.
-Hur länge har hon varit sån här? -Jag vet inte riktigt.
-En timme kanske. -Hon har svårt att andas.
Inahalatorn du gav henne hjälper inte.
Annabelle har lite astma.
Vi går till undersökningsrummet och ser varför lungorna jobbar så hårt.
Det blir bra. Följ med här.
-Mår du bra? -Lite huvudvärk bara.
-Hur länge har du haft den? -Hela tiden. Jag är skogsarbetare.
-Okej. Kan du sätta dig? Ett ögonblick. -Ja.
Hjälp min flicka. Jag klarar mig.
Doc är med henne. Jag vill titta till dig, okej?
Det är snabbt och smärtfritt.
-Har huvudvärken blivit värre nyligen? -Mer eller mindre.
Det här kommer att spänna på armen.
Så ja. Bra. Jag ska lyssna på lungorna.
Okej.
Strax tillbaka.
-Mel, får jag prata med dig? -Ja.
-Stanna här, jag kommer strax. -Vad är det?
Det är inte astma.
-Allergier? -Inga.
Magkänslan säger att det inte är allergi.
Jeb har försvagad andning på båda sidorna, och syrehalten ligger på 80.
-Det är ingen slump. -Nej.
Pauline då?
Hon verkar påverkad, men jag fokuserade på Annabelle.
Förutom andningen så är hon illamående, svettig, har låg puls.
Det är bradykardi.
-Jag gissar på förgiftning. -Jag håller med.
Vi kan inte behandla dem innan vi vet vad det är.
Gå till dem. Jag hämtar kol.
-Okej. -Och sätt ett dropp.
-Annabelle får inte bli uttorkad. -Okej.
-Ringer-Laktat? -Exakt.
-Var är Doc? -Han kommer strax.
-Hej, Annabelle. -Hej.
Jag heter Mel. Jag ska sätta ett dropp i din hand.
-Okej. -Det gör inte ont.
Jag är bra på det här.
Pauline, var Annabelle i skolan idag?
Nej, hon var hemma. Hon mådde inte bra. Vi har mått dåligt allihopa.
Mår inte du heller bra? Vad har du för symptom?
Trött, illamående, kraftig huvudvärk.
Jag tänkte att det är magsjuka. Jeb har det också.
-Vi tror inte att det är magsjuka. -Vi tror att det är förgiftning.
Pauline, koncentrera dig.
Har du lagat nån ny mat?
Handlat på nåt annat ställe än vanligt?
-Drick det här. Försök behålla det. -Kan Annabelle ha kommit åt nåt?
Skjulet är låst. Det är där jag har allt farligt.
-Rengöringsmedel, nåt till trädgården? -Allt sånt är i skjulet.
Hon måste till sjukhuset. Vem ringer jag?
Ambulansen tar timmar att komma hit.
-Hon har inte timmar. -Nej. Därför kör vi henne själva.
Vi måste åka nu.
Jeb, du har ett baksäte, eller hur?
-Ja. -Bra.
Mel, jag kör. Du håller Annabelles dropp i baksätet.
-Ta min väska. -Ja.
Då går vi.
Jack?
Ricky, tar du deras beställning?
-Vi måste prata i enrum. -Inte nu.
-Jack. -Brady är inte här.
-Ricky klarar av det. -Nej.
Visst. Jag kommer tillbaka innan middagsrusningen.
-Då är jag inte här. -Vad är det som pågår?
-Okej. -Va?
Kan du vara diskret? Otroligt att jag frågade det.
-24 timmars munkavle? -Visst.
-Jag ska ta ut Mel på middag. -Jäklar.
-Inte vad jag hade väntat mig. -Det här kan inte vänta.
Jag tar beställningen, vi ses om tio minuter.
-I ditt kontor. -Okej.
Okej.
Hej. Allihopa? Ricky. Hjälper du mig?
Pulsen sjunker.
-Hypoxi? -Ja.
-Andningsballong? -I väskan.
Annabelle.
Håll den här över hennes näsa och mun.
-Vad gör du? -Hjälper henne att andas.
Försiktigt!
-Förlåt. -Hjälp mitt barn, snälla.
Hur långt är det kvar?
Trädgårdsskötsel.
Doc.
-Trädgårdsskötsel. -De hade allt sånt i skjulet.
Inte sån skötsel.
-Jeb, anslöt ni er till VA-nätet? -Jag sparar till det.
-Varifrån får ni vatten? -Från brunnen på gården.
Som gränsar till delstatsparken. Inte långt från vår vän Calvins odlingar.
-Jag såg bekämpningsmedel i tältet. -Jag tror det läcker ut i grundvattnet.
-Har du atropin? -Ja. Väskan, höger sida.
Det motverkar giftet.
-Hjälp henne, snälla. -Det blir bra.
Håll ut, älskling.
Annabelle, snälla.
-Sjukhuset är nära. -Vi är nästan framme.
-Kom igen, Annabelle. -Okej, vi kommer in.
Jag behöver två rullstolar.
Töm akutrummen. Ge mycket syre. Vi behöver ett atropindropp.
-Här. -Hej.
Doc, vad har vi här?
En 12-årig flicka med organofosfatförgiftning.
Astma. Inga kända allergier. Mel?
Hon har takykardi. Vi har ventilerat och gett två ampuller atropin.
Det blir bra.
Vi tar över nu. Kom igen.
Det här är föräldrarna. De har nog utsatts för samma gift.
Jag vill följa med Annabelle.
-Hon kommer att bli frisk. -Ja.
-Gå. Ta med dem. -Ingen fara.
-Jag hoppas vi hann i tid. -Ja.
Jag tror...
...att vi hann.
Jag har inte mycket tid. Säg vad du måste.
Vad är det?
Från Charmaine. Hon bad mig ge det till dig.
-Varför skriver hon brev? -Hon är nog rädd att om hon pratar med dig
så vill hon ha dig tillbaka.
-Det var hon som gjorde slut. -För att du inte älskar henne.
Jag kan inte tvinga mig själv att känna nåt.
Exakt. Det ska du inte heller. Kom ihåg det när du läser brevet.
-Ge oss en minut. -Ja.
-Jack, du måste läsa det. -Okej, jag ska.
Beställningen på långbordet är rörig.
-Jag kommer. -Lovar du?
-Jag sa ju det. -Okej då.
-Brady, kom hit. -Vad är det?
Du måste stänga ikväll.
-Kan inte Preacher göra det? -Va?
Visst.
Och du är sen.
Ja.
Jag vet. Jag... förlåt.
-Händer det igen så har vi problem. Okej? -Ja, sir.
Vi borde varna folk i området att grundvattnet kan vara förorenat.
Ja.
-Och jag måste besöka Calvin. -Det låter farligt.
Calvin förstår vikten av att upprätthålla lugnet.
-Jag vet inte varför du hjälper honom. -Jag hjälper inte honom.
Du åker till lägren jämt.
Ja, men inte för Calvins skull. Han är ett svin.
Hans arbetare förtjänar bra sjukvård.
Det är väldigt ädelt.
Det är inte ädelt...
...att bry sig. Fler borde göra det.
Inte för intet...
...du var otrolig.
Tack.
LA-sjukhuset måste ha avskytt att förlora dig.
Jag behövde miljöombyte.
Betyder det att du stannar?
Ber du mig?
Jag kan tänka mig att förlänga prövoperioden.
Nej. Ingen mer prövoperiod.
-Jag ändrar inte brevpappret. -Jag kan leva med det.
Jag behöver kaffe.
-Jisses. -Ja.
Vill du ha en kopp?
Gärna en latte.
Herregud, till och med det är krångligt.
Du sa att han skulle bli frisk.
Du sa det.
Doc?
-Sa du nåt? -Ja.
Jag insåg vad klockan är. Jag måste tillbaka.
Jag hinner inte med kaffe.
-Åh. Visst. -Förlåt.
Du har sällskap.
Ja.
Ingen fara. Till skillnad från Hope mår jag bättre ju mindre jag vet.
Okej. Tack.
Vi ses i morgon.
-Hej. -Vems bil är det där?
-Jebs. -Allt väl?
Jag berättar på vägen.
Jag måste göra mig i ordning.
-Ingen brådska. -Okej. Du ser bra ut.
Tack.
Wow.
Jag tänkte att vi...
...åker till Eureka, utom synhåll för nyfikna ögon.
Åh. Du har visst tänkt på allt.
Känn ingen press.
-Precis. -Som jag lovade.
Okej.
-Det är middag. -Just det.
Tänk att vi bara är två timmar från Virgin River.
Det är en helt annan värld.
Ja.
Vilken vacker kväll.
Vänta tills du smakar på maten. De...
...har en Michelin-stjärna.
Imponerande.
Det var planen.
Vad fan, Brady?
-Dra av det på lönen. -Nej.
-Det är stopp på herrarnas. -Äckligt. Bäst att du fixar det.
-Brady. -Hur är det mitt jobb?
-Be Ricky göra det. -Är du för fin för det?
Ja. Det är jag faktiskt.
Ur min synvinkel är det precis där du hör hemma.
-Nej. -Brady. Jag frågade inte.
Jag är trött på att du bossar och tror att du är bättre.
-Jaså? -Ja.
-Du har varit på mig hela tiden. -För att du är opålitlig och uppstudsig.
Jag trodde inte att du hade förändrats. Och jag verkar ha rätt.
Jag har ingen lust att städa upp efter andra i resten av mitt liv.
-Det är kanske nog för dig, inte för mig. -Jag har åtminstone aldrig fått nån dödad.
Släpp det där.
Jag förlorade två revben och en njure på grund av dig.
Lonergan är död på grund av dig.
Och Jack...
Jag fattar inte.
Fattar inte varför jag bemödar mig.
Du brydde dig inte då. Du bryr dig inte nu.
Du är inget annat...
...än en belastning.
Jag har velat fråga en sak.
Jag såg att du har Kierkegaard vid sängen.
-Blev du förvånad? -Nej.
Nej, inte förvånad.
Jag läste ett par filosofikurser på college, jag gillade honom.
Vad gillade du med honom?
Han är en rebellisk filosof.
Inte bara att han sa emot det alla andra sa,
men han tyckte att deras självsäkerhet var fånig.
Jag älskade att han trodde det var omöjligt att förutspå livet,
för man inte kan uppskatta fri vilja.
-Inte allas fria vilja. -Precis.
Men ödet då?
Är inte ödet i slutänden en sammanställning av allas val?
Nej, jag håller inte med.
Okej.
Vi är här just nu och upplever det här ögonblicket,
och det var inte oundvikligt.
Jag valde att vara här.
Jag gillar när du säger det så.
Jag tror att jag valde att flytta till Virgin River.
Okej?
Men jag tror att det var ödet som gjorde att jag såg Hopes annons,
så båda delarna
förde mig till den här stunden med dig.
Men var det ödet eller en slump att du såg annonsen?
Kanske en lyckträff.
Jag gillar det.
Vad det än var så är jag...
...tacksam för det.
Jag är glad att vi är här.
Jag gillar att prata med dig.
Och jag gillar att prata med dig.
Jag skulle gärna tillbringa resten av kvällen
med att diskutera ödet och fri vilja,
-men servitrisen vill nog gå hem. -Åh.
Vi borde ta en promenad.
Tack.
Preacher.
Det är sent. Vad gör du här?
Jag vet.
Förlåt, men jag måste prata med dig.
-Kan det inte vänta? -Det är... Jag måste få säga en sak.
Christopher sover, jag kan komma till baren i morgon, okej?
Du.
Jag vet att du heter Michelle.
Och jag vet att du är rädd.
Sakerna jag har läst...
Jag vet att du aldrig skulle skada Christopher.
Jag vill hjälpa dig.
Men du måste lita på mig.
Jag kommer till baren i morgon,
vi kan prata då.
Okej?
Okej.
Det här är häftigt.
-Jag är glad att du gillar det. -Det är otroligt.
Så många båtar.
Du skulle se det på sommaren.
Det finns industriella fiskebåtar. Fiskeresor.
Dagseglare. Motorbåtar.
Här borta är alla husbåtarna.
Är det "Taps"?
Ja. Många veteraner bor här.
Mår du bra?
Ja. Det är lugnt.
Jack, om du vill prata om det,
så finns jag här.
Ja.
Tack, men...
...jag vill fokusera på det framför mig.
Ser man på.
-Och vem fan är du? -Din goda fe.
Du är från Virgin River, va? Jacks hjälpreda?
Jag tar det. Här.
Lämna flaskan. Tack.
-Det är mycket pengar. -Det är inget.
Så...
-...vad gör du? -Jag jobbar inte i en bar.
Jag jobbar knappt alls.
Jag hade jättetrevligt. Tack.
Varsågod.
Eureka är en vacker stad.
Ja, jag vill gärna visa dig många fler platser härikring.
Nån gång.
Okej.
God natt.
God natt, Mel.
Är du okej?
Ja. Jag...
Jag behöver ta det långsamt.
Det är okej.
Du tar kål på mig.
Du överlever.
God natt.
Ses vi i morgon?
Jag gör goda pannkakor.
Det gör du säkert.
Okej.
Vi ses i morgon.
Okej.
Jag kan inte tro det.
Ni kan överväga surrogat.
Jag kommer strax.
Vill du börja leta en surrogatmamma?
Jag tror vi behöver en paus, Mel.
Va?
Det är allt vi gör och pratar om. Det har tagit upp hela vårt äktenskap.
Och nu vill du börja utvärdera en fullkomlig främling
-för att bära vårt barn... -Det måste inte vara en främling.
-Nej. -Jag kan fråga Joey.
-Du kan inte fråga Joey. -Jo.
Jag vill inte det.
Älskling, livet är svårt nog ändå,
jag klarar inte av...
...att oroa mig för nån som inte är du.
-Jag trodde du ville ha en familj. -Det ville jag. Vill.
Snälla Mark.
Snälla. Snälla, älskling.
JAG ÄR GRAVID
Undertexter: Lisbeth Pekkari