In i bilen.
Jag har en bättre idé. Du kan köra iväg.
Inte utan henne.
Är det en LS 9mm Taggart?
Ja.
Hurså?
Det går nog bättre om du kastar den på mig.
-Håll käften. -Annars?
-Ska du skjuta mig? -Ja.
Kom inte närmare.
Det krävs mer än en kula för att stoppa mig.
Jag behöver inget vapen för att stoppa dig.
Hörni.
Kan alla lugna ner sig? Om nån är sjuk så vill jag hjälpa.
-Mel, vi ska inte... -Jag åker bara med Jack.
-Chefen gillar inte besök. -Jag gillar inte vapen viftade i ansiktet.
Vi kan hota varandra, eller åka.
In i bilen.
EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Milda makter, vad pågår här?
Det är bara jag och Brady som serverar ikväll.
-Svarar ni inte i telefon? -Ursäkta. Det är stressigt.
-Jag ville kolla menyn. -Inga specialerbjudanden.
Då tar jag köttfärslimpan.
Att ta med.
Var är Jack?
Han och Mel fick punka på väg till Myrtle Farms.
De har inget reservdäck.
-Jösses, jag åker och hämtar dem. -Nej, du har just kommit hem.
Jag klarade stresstestet. Jag får uppta mina vanliga aktiviteter.
Det är ingen aktivitet att lägga näsan i blöt.
Det är irriterande.
Jag kör dit däcket själv.
Det behövs inte. Jack har ringt bärgaren.
Då är det väl inget problem.
-Det skulle ta tid. -Var är Preacher?
I West Virginia. Hans föräldrars källare blev översvämmad.
Han är tillbaka om ett par dagar.
Vad gör du?
Hjälper till. Ingen fara, du kan ta med din mat.
Jag kan äta här.
Det finns ett bord i hörnet.
Här.
Hej.
Har ni hört av Jack? Jag kommer till telefonsvararen.
Han och Mel fick punka på väg till Myrtle Farms.
Åh. Vad gör de där ute?
Vem vet, men bärgaren är på väg.
Okej.
-Då väntar jag här. -Det kan dröja.
Det går bra.
-Kan jag få ett glas vitt? -Visst, men varför skulle du vilja?
För att det är gott.
-Jimmy är här. -Okej.
Stanna här.
Var är vi?
Det är ett olagligt haschläger.
Var är haschet?
De odlar det under jord i fraktcontainrar.
-Gör inte polisen nåt? -De skulle nog,
men de flesta odlingarna ligger i delstatsparker.
De tillhör vilt- och fiskeförvaltningen.
Det finns inte resurser att bevaka all mark.
Vi försöker undvika dem.
Förlåt. Jag ville inte dra in dig i det här.
Alternativet var att se dig åka iväg med en pistolviftande galning...
Vi går in, du tar hand om dem som behöver hjälp,
och sen åker vi. Okej?
-Okej. Ja. -Andas bara.
Jag trodde att jag andades.
Jag låter inget hända dig.
Kom.
-Kom nu. -Inte du.
Jag går dit hon går.
Vem är du?
-Mel. Jag är sjuksköterska. -Jag bad er hämta Doc.
Det var inte jag, det var Jimmy.
Kom igen, Jimmy. Vad fan?
Jag skulle hämta Doc. Jag tog henne istället.
-Vad gör han här? -Hon vägrade utan honom.
Få ut dem härifrån.
Kulan gick igenom, jag ser utgångshålet.
-Det ser ut som en hålspetskula. -Du kan vapen.
Nej, jag kan kulor. Jag behöver ett tryckförband.
Här.
Du har förlorat mycket blod. Du måste till sjukhus.
-Skottskador anmäls till polisen. -Du behöver en kirurg.
Det här stoppar väl blödningen?
Bara tillfälligt.
-Fixa det, sen kan du åka. -Jag kan inte, jag har ingen utrustning.
-Ta dem till förrådet. -Japp. Kom.
Följ mig.
Okej.
Du måste lägga tryck här.
Skynda dig. Rappa på.
Varifrån får de allt?
Jag tror att Doc lämnar det han kan.
-Hur ofta är han här? -Ett par gånger i månaden.
-Kulan kan ha skadat en artär. -Gör det du kan, sen åker vi. Okej?
Jag kan inte lova att han klarar sig.
-Jag behöver menyerna. -Åh, okej.
-Den här ska till damen. -Vilken?
-Hon där. -Ursäkta mig.
-Ursäkta mig! -Ja.
Vi beställde för en timme sen.
-Vad beställde ni? -Älggryta och två öl.
-Jag beklagar, grytan är slut. -Hur gick det till?
-Den fanns för en timme sen. Burgare? -Jag vill ha det jag beställde.
Hur vill du ha burgaren? Jag föreslår medium well.
De här bjuder vi på.
-Tack. -Ingen fara.
Jag ska kolla upp grytan.
Raring, det är ett företag. Inget är gratis.
Jo, när man vill göra kunderna nöjda.
Det är inte en av dina fula klippningar. Ingen dör av burgare istället för gryta.
Jag anses vara en av Clear Rivers mest eftertraktade frisörer.
Grattis. Grytan är i alla fall slut.
Preacher har mer i kylen för nödsituationer.
-Brady. -Förlåt. Jag ska...
-...städa upp snart, okej? -Va?
Preacher har mer i kylen för nödsituationer.
-Hämta det då. -Det var det jag gjorde.
Du ser ut att behöva hjälp.
Fokusera på att slutföra skilsmässan.
Det är först på min att göra-lista.
Jag hittade grytan.
Jag ordnar det åt er, okej? Det tar fem minuter.
Vad har du emot Charmaine?
Hon är okej i små doser, men jag har fått nog av henne nu.
-Kan du sluta lägga näsan i blöt? -Hon är inte rätt för Jack.
-Det är inte din ensak. -Säger vem?
Charmaine och Jack, antar jag.
Okej.
-Okej? -Åh, jävlar.
Vad gör vi?
Förbandet kan bara vara på i två timmar. Det stryper cirkulationen.
-Sy ihop honom. -Det går inte, vi har ingen utrustning.
Även om det gick så kan han få en dödlig infektion.
Han dör om han förlorar mer blod.
När han tuppar av kan jag nog få dem att ta honom till sjukhuset.
Han förblöder på vägen dit.
Vad viskar ni om?
Jag behöver en kniv.
-Nästan färdigt. -Okej, bra.
-Går det bra? -Ja.
Han måste ligga still. Han får inte röra benet innan jag är klar.
När jag är färdig får du sterilisera med saltlösning och alkohol.
-Ja -Saltlösning och alkohol.
-Jag fattar. -Vad gör du nu?
-Stoppar blödningen. -Ska du bränna honom?
-Vill du att han ska dö? -Nej.
Gör som jag säger, då.
Okej, bra. Kan du hålla hans ben?
-Redo? -Japp.
Okej.
Håll ner honom.
Okej.
FRANKLINS BÄRGNING
Jack?
Jack's Bar.
-Är Jack där? -Va? Jag hör inte.
Jag hittade Jacks bil, men inte Jack.
-Vi behöver tre burgare till, nu. -Ja.
Jack är inte här, okej?
Hallå?
Håll det rent och torrt,
annars kan såret gå upp och börja blöda igen.
Doc får komma hit så snart vi är i stan.
Vad hände?
Han svimmade av smärtan och blodförlusten.
Om ni bryr er om honom så tar ni honom till sjukhuset.
Släpp av oss vid landsvägen så stoppar vi en bil.
Du sa att han kan blöda mer, då tar ingen hand om honom.
-Jag kan inte göra mer. -Vi väntar till morgonen
-och ser hur han mår. -Så var det inte sagt.
Hon skulle fixa honom, och det ska hon göra.
Och om nåt händer honom så är det ert fel.
Det kan hända att han inte överlever natten.
RING MIG BERT
Varsågoda.
Natti natti.
Vad tror du de gör om han dör?
Han lever nu. Fokusera på det.
Jag trodde att nån hade influensa eller matförgiftning.
Förlåt att jag blandade in dig.
Trodde du att jag skulle låta dig smita iväg och ha kul själv?
Här.
-Tack. -Ta den här.
Du då? Du skakar.
Mamma uppfostrade mig väl.
Jag trodde skottskador och knivskärningar blev kvar i LA.
Inte ens Virgin River är perfekt.
Men det skulle det vara.
Kom igen. Vad är perfekt?
Mår du bra?
Ja, jag har bara lite splitter där inne.
Det gör ont som fan när det är kallt.
Det går att få det borttaget.
Det är lustigt. Alla...
...ärr och...
...kulfragment, de är som en karta.
De berättar en historia.
Och så hjälper de mig komma ihåg att jag har tur som lever.
En del av mina kamrater hade inte samma tur.
Var hände det?
I Kandahar.
En krypskytt.
Det här, kolla.
Det var i Bagdad.
-Aj. -En granat.
Det stora på ryggen då? Det är ett stort ärr.
Det var...
...i Mosul.
Mosul.
Två skruvar, en platta.
Låt mig gissa.
Skidåkning? Snowboard? Vindsurfing?
En 135-kilos schizofren person, hög på PCP.
-Det var min nästa gissning. -Ja.
Det krävdes två vakter och 50 ml Haldol för att få bort honom.
Se på oss.
Två veteraner som utbyter krigshistorier vid lägerelden.
Du borde sova.
Du då?
Jag håller vakt.
Sängfösare?
Ja.
Nu saknas bara chokladen på kudden.
Och kudden.
Ska du inte ha?
Jag är i tjänst, ma'am.
Här.
Du kommer att frysa.
Har nån hört av Jack eller Mel?
Inget här.
De behövde nog lämna bilen på verkstaden.
De kommer nog snart.
Ni kan stänga utan mig, va?
Se vad katten släpat in.
-Jag tänkte att du behövde hjälp. -Det var snällt.
Tack.
Du verkar ha ärvt din mammas tycke för Doc.
Jag har nog nåt att göra i köket.
Jag skulle stanna och vänta på Jack, men det är sent...
Hälsa att jag var här.
-Jadå. -Tack.
-God natt. -God natt.
Vad?
Jag sa inget som inte är sant.
Otroligt.
Din attityd mot Charmaine, är det för den där kvällen för 20 år sen?
Det var inte Charmaine som sårade dig.
Du har rätt.
Det var hennes mamma som krossade vårt äktenskap.
Hope...
...vi har ältat det här om och om igen.
Kvällen då den där pojken dog...
...var jag förkrossad. Jag...
Jag var inte mig själv.
Jag tänkte återvända till sjukhuset i Seattle.
Tror du inte att jag var förkrossad?
Det sa jag inte.
Men jag hoppade inte i säng med nån slinka eller försökte fly.
Jag flydde inte.
Jag åkte inte.
Jag kom från Seattle. Virgin River är mitt hem.
Du gav mig det.
Jag älskar det, och jag...
...älskar dig.
Jag begick ett fruktansvärt misstag.
Och jag har bett om ursäkt.
Varför kan du inte släppa det?
Du fattar inte.
Nej.
Kan du förklara?
Har du inte fattat nu, så fattar du aldrig.
Du snarkar.
Jag snarkar inte.
Som en skogshuggare.
Sluta. Överdriv inte.
Vi snackar Bose-surroundljud här. En stund trodde jag att du var två.
Calvin är vaken.
Kom och titta.
-Hallå? -Är det Hope McCrea?
Inte om du försöker sälja nåt.
Lägg inte på. Jag letar efter Mel.
-Mel Monroe. -Vem talar jag med?
-Hennes syster, Joey Barnes. -Åh, hej.
-Jag undrar om du vet var Mel är. -Inte just nu, nej.
Är allt väl?
Jag har inte fått tag i henne sen igår. Det är olikt henne
att inte höra av sig.
Jag ser inga tecken på infektion, men det kan komma senare.
Och?
Och du har tur som lever.
-Så det är grönt. -Nej. Det är inte grönt.
Du har ingen feber, men du måste hålla koll.
Byt förband två eller tre gånger om dagen.
Om det blir rött eller svullet, eller om det vätskar,
så måste du till sjukhuset.
Då kan vi åka nu.
Ta dem till bilen, Jimmy.
Okej, chefen.
Varsågod.
Hallå.
Vänta. Du kan inte gå in där.
Hjälp henne. Snälla.
Hej.
-Vad heter du? -Maxine.
Maxine, jag heter Mel.
Jag är sjuksköterska och barnmorska. Okej?
Hur länge har du haft värkar?
Jag vet inte... Några timmar.
Hon har krystat, men inget händer.
Okej.
Försök att andas.
Jag ska hjälpa dig att föda barnet.
Det är inte dags än.
Okej.
Det blir bra, jag ska undersöka dig.
Okej.
Vattnet har gått, du är helt öppen. Det är dags nu.
Okej?
Det är bra.
Bra.
-Jäklar. -Vad är det?
Hör här.
Barnet ligger i säte. Vet du vad det är?
Barnet kommer ut bakvänt, med fötterna först.
Det ordnar sig. Men du får inte krysta vid nästa värk.
Förstår du? Okej.
Fortsätt att andas djupt, krysta inte förrän jag säger till.
Det går bra, men krysta inte. Du klarar det.
Jag behöver rena handdukar...
...varmt vatten...
...en sax och alkohol.
Calvin säger att ni ska åka. Ni måste åka.
Skämtar du?
Vi är åtta mil från närmsta sjukhus. Det är en sätesförlossning.
Jag är den enda här som vet hur man gör,
så du ska nog backa.
Vill du ha ett dött barn på ditt samvete?
Har du ingen uppgift så ska du inte vara här.
-Det kommer att gå bra. -Visa var grejerna finns.
-Du klarar det. -Kom nu.
Jag fixar det.
Titta på mig. Ingen fara.
Försök bara att andas djupt.
Det är bättre.
Ja, du med. Men ring mig om du hör nåt, eller hur?
Okej. Tack, Bert.
Har du hört av Mel eller Jack?
Nej. Bert hittade Jacks övergivna bil vid vägkanten. Inga spår efter dem.
Bert lämnade ett meddelande igår, jag fick det först nu.
Mels syster ringde. Hon har inte hört av Mel sen igår.
Och Jo Ellen sa att Mel inte kom hem igår.
-Vi borde ringa sheriffen. -Gjort. Han är i Fortuna.
Han är tillbaka om några timmar.
Jag ska leta. Det finns bara en väg till Myrtle Farms.
-Jag följer med. -Nej, stanna här.
Nån måste hjälpa Brady i baren.
Och det är bara en av oss som haft en hjärtinfarkt nyss.
-Jag ringer om jag hittar dem. -Du menar när du hittar dem.
Ja.
-Du är jätteduktig. -Hej.
I grevens tid.
Fortsätt bara andas.
-Mår hon bra? -Ja, hon mår bra.
Hej, hur går det? Vi är tillbaka nu, okej?
Barnets ben är böjt, hon behöver ett kejsarsnitt.
Vad är plan B?
Samma som plan A. Förlös barnet.
Maxine, du måste stå på alla fyra.
-Det går nog inte. -Måste hon?
Gravitationen måste hjälpa till.
-Det känns som att jag inte kan röra mig. -Jag vet, det är normalt.
Din kropp hanterar mycket nu.
-Ingen fara. Det går bra. -Okej.
-Jag räknar. -Okej.
Ett, två, tre.
Du grejar det. Så ja.
Spencer, kan du komma hit
-och stötta henne framifrån. -Visst.
Okej.
Kom hit.
Så ja. Duktig flicka.
Lyssna. Så ja.
Du är duktig.
Okej.
Du fixar det.
Fan.
Okej.
Vid nästa värk kan du krysta igen.
-Bra jobbat. -Andas in djupt.
-Du klarar det. -Det går bra.
-Okej, nu är det dags. -Nu kör vi.
-Du är jätteduktig. -Benen är ute.
Bra jobbat. Okej?
-Åh, det är en pojke. -Det är en pojke.
Hörde du, älskling? Det är en pojke.
En pojke.
Nu måste jag få ut huvudet. Jag ska föra in handen,
du kommer att känna tryck.
Jösses.
Mår du bra?
Ja.
Krysta som fan vid nästa värk, okej?
-Du klarar det. -En gång till.
-Andas djupt. -Det går bra.
-Du klarar det. -En till.
Okej.
Du fixar det.
Okej. Han är ute.
Okej.
Åh, hej.
Ja.
Välkommen till världen.
Jag vill se honom. Jag vill se min son.
Han mår bra.
Här.
Försiktigt.
Så ja.
Jag ska svepa in honom.
Okej.
-Hej. -Lilla killen.
Jag är din pappa.
Hej.
Doc ringde. Han sa att Mel och Jack är försvunna.
Jag stannar här tills vi hör nåt.
När du ändå är här så behöver Brady hjälp i baren.
Visst. Självklart.
Men först...
...behöver du och jag talas vid.
Jag vet om min mamma och Doc.
Såklart. Alla visste innan jag.
-Det måste ha varit hemskt. -Inte jättebra.
Särskilt eftersom ni var goda vänner.
Vilken vän.
Ja.
Du ser ut precis som hon.
Jag vet...
...men jag är inte hon.
Jag är så ledsen...
...för att hon kom emellan dig och Doc.
Men jag kan inte ändra på min familj.
Jag antar att alla har nån i familjen som de gärna hade sluppit.
Ja.
Jag ska fortsätta jobba.
-Och tack. -För vad?
För att du lyssnade.
Varsågod.
Hej!
Vart tror du att du är på väg?
Jag tar Maxine och barnet till sjukhuset.
Spencer, du ska ingenstans.
Han följer med sin familj.
Absolut inte.
Maxine, vill du träffa honom igen så vet du var han är.
Jag vill inte åka själv.
Nu får galenskaperna upphöra.
Calvin är vuxen och kan fatta egna idiotbeslut,
men Maxine och barnet är mina patienter och jag tar med dem.
Nu åker vi.
Jimmy!
Maxine.
Förlåt att vi ljög. Calvin ville inte att du skulle veta att hon var här.
Han låg i säte.
Mamma och barn mår bra, men de måste till sjukhuset.
Ja.
Vi tar min bil.
Hallå! De får inte åka.
Då får jag väl skicka hit sheriffen.
-Vi var överens, Doc. -Ja, Calvin.
Jag förbiser dina knarkaffärer...
...och i gengäld får jag behandla människorna som bor här.
Ingen åker härifrån.
Calvin, om du inte håller din del så håller jag inte min.
Hotar du mig, Doc?
Det är bara fakta. Låt oss nu åka till sjukhuset
så lovar jag att det här inte kan spåras tillbaka till dig.
Du har alltid varit klok, Calvin.
Bli inte korkad nu.
Stanna!
Ta kvinnan och barnet. Spencer...
...du stannar här.
Det är okej.
Ta hand om Maxine och min son.
Det är okej. Åk.
Jack?
Vi ses.
Kom.
Vart tog alla vägen?
Jag ringde Hope från sjukhuset, bad henne stänga och skicka hem alla.
Jag har tappat greppet om både tid och rum.
Tja...
...det här hjälper nog.
-Du är trygg här. -Jag vet. Jag behöver bara...
...låta kroppen komma ikapp huvudet.
Du presterar bättre under stress än några jag känner i specialstyrkan.
Jaså?
-Ringde du din syster? -Ja, när du pratade med Hope.
Du måste vara trött.
Jag är faktiskt... utsvulten.
Jag med.
Jag kan bara laga en sak.
Biff.
Jag vill ha min medium rare.
Okej.
Nu behöver jag bara en vodka martini med en twist.
Eller det där.
Vad ska vi skåla för?
Att vi är hemma.
-Du är tillbaka. -Ja.
-Jag sa ju att du skulle hitta dem. -Ja.
Kom in.
Jag hittade en ny advokat.
Vi ska prata imorgon bitti.
-Då så. -Nej, du hade rätt.
Tjugo år som separerade.
Det räcker nu.
Det är dags för oss att...
...gå skilda vägar.
Om jag säger att jag är rädd, är jag inte specialstyrka då?
Äh, kom igen.
Calvin håller sig på sin sida av floden och vi på vår.
Oroa dig inte. Sov lite.
Jag tycker ändå att vi borde berätta för sheriffen.
Doc ville inte det.
Han vill upprätthålla lugnet. Jag håller med.
Just nu sker våldet i lägren. Det får gärna fortsätta så.
Men du.
Jag sover i bilen utanför. Vad säger du?
-Det går inte. -Jodå. Jag gör det jämt.
Då är jag här om du behöver mig.
Jag kan inte låta dig göra det.
Jag har en fåtölj i mitt rum.
Kan du sitta där tills jag slocknar?
Okej?
Okej.
Lonergan!
Nej!
Kom igen! Vi måste bort.
-Jag kan inte. -Varför inte?
Vi måste bort, Jack.
Jack.
-Preacher! -Jack!
Vi måste iväg härifrån!
Jack. Du.
Jack.
Lonergan.
Ni lämnade mig.
Förlåt.
Ingen fara.
Undertexter: Lisbeth Pekkari